Справа № 243/2182/16-а
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Святогірської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Святогірської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Святогірської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Святогірської міської ради.

Позивач також просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії Рішення ІІІ Сесії Святогірської міської ради від 26.02.2016 року № 4-ІІІ-7 «Про затвердження детального плану території по вулиці Курортній в районі бази відпочинку «Зелений гай» в м. Святогірську» до вирішення спору по суті, оскільки вищезазначеним Рішенням затверджено детальний план території по вулиці Курортній в районі бази відпочинку «Зеленеий гай» в м. Святогірську.

Вважає зазначене рішення Святогірської міськради від 26.02.2016 року протиправним, прийнятим в порушення Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Європейської Хартією місцевого самоврядування, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ, «Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 555, Рішення Святогірської міської ради від 15.01.2016 № 4-ІІ-7 «Про затвердження Регламенту Святогірської міської ради 7 скликання», та таким що підлягає скасуванню.

Рішенням Святогірської міської ради від 30.09.2015 року № 8-LІХ-6 «Про внесення змін до рішення Святогірської міської ради від 26.02.2016 року № 4-ІІІ-7 «Про затвердження детального плану території по вулиці Курортній в районі бази відпочинку «Зеленеий гай» в м. Святогірську» було вирішено фінансування робіт по розробленню детального плану території по вулиці 60 років Жовтня (Курортній) в районі бази відпочинку «Зелений гай» в м. Святогірську здійснити за рахунок коштів міського бюджету.

Вважає, що ознаки протиправності оскаржуваного рішення є очевидними, існує небезпека спричинення виконанням оспорюваного рішення шкоди інтересам громади міста Святогірська, завдання шкоди бюджету міста через фінансування розробки проектних та землевпорядних робіт на його виконання, для відновлення порушених прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також, позивачем 17.03.2016 року було подано уточнену заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій зазначає, що на сайті Святогірської міської ради розміщено проект Рішення Святогірської міської ради «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва». Зазначене рішення заплановано прийняти на виконання оскаржуваного рішення, що викликало на теперішній час обурення жителів міста Святогірськ.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_1 та Святогірською міською радою виник спір з приводу протиправності Рішення Святогірської міської ради від 26.02.2016 року № 4-ІІІ-7 «Про затвердження детального плану території по вулиці Курортній в районі бази відпочинку «Зелений гай» в м. Святогірську», у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як зазначено у ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно розяснень п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на нього.

Позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову, однак, він не довів наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а правова оцінка діям відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення ІІІ Сесії Святогірської міської ради від 26.02.2016 року № 4-ІІІ-7 «Про затвердження детального плану території по вулиці Курортній в районі бази відпочинку «Зелений гай» в м. Святогірську» фактично вирішується спір по суті.

Також суд вважає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Крім того позивачем не зазначено, з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги. Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання незаконним рішення суб'єкта владних повноважень не є єдиним та беззаперечним доказом того, що рішення було протиправним.

Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи та виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленій позовній вимозі і відповідності виду забезпечення позову позовній вимозі, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117-118 КАС України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2