Справа № 206/38/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/38/16-а
Провадження № 2-а/206/7/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 вказує на те, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська з 02 квітня 2014 року та отримує пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» у розмірі 80% від суми чинної на той час заробітної плати працівника прокуратури. У зв'язку зі звільненням із органів прокуратури з 19.10.2015 року, вона двічі 27 жовтня 2015 року та 05 лютого 2016 року зверталась до відповідача із заявами про перерахунок пенсії та надала довідки прокуратури Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року №18-43 вих.15 та від 29 січня 2016 року №18-14 вих.16. У відповідь відповідач надав витяги з протоколу №100 від 29.10.2015 року та №17 від 08.02.2016 року, якими у перерахунку пенсії управлінням їй відмовлено з посиланням на п.5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. Вважає, що дана норма права не може бути застосована до правовідносин, які склалися між нею та відповідачем, оскільки вона звернулась до органів ПФУ не з питання призначення пенсії, а з питанням перерахунку вже призначеної їй пенсії.

Тому уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати протиправними дії УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо відмови їй у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції Закону, що діяла станом на 02.04.2014 року) на підставі довідок прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 та від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 80% із середнього заробітку, зобов'язати УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону, що діяла станом на 02.04.2014 року) з розрахунку 80% із середнього заробітку, зазначеного у довідках про заробітну плату прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 з 27.10.2015 року та від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 з 05.02.2016 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Ці норми включають як питання щодо призначення пенсії, так і її подальшого перерахунку та виплати.

Заслухав доводи сторін, дослідив матеріали адміністративної справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 02.04.2014 року перебуває на обліку в УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач продовжувала працювати в органах прокуратури та звільнилася у зв'язку зі скороченням штату з 19.10.2015 року та 27.10.2015 року звернулася з заявою до відповідача про проведення перерахунку пенсії, надав довідку від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 про суму заробітної плати для перерахунку пенсії.

Витягом протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсії №100 від 29.10.2015 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. При цьому відповідач у рішенні робить висновок, що на підставі вищезазначених норм з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

05.02.2016 року позивач знову звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, надав довідку від 29.01.2016 року №18-4 вих.16 про суму заробітної плати для перерахунку пенсії.

Витягом протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсії №17 від 08.02.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. При цьому відповідач у рішенні робить висновок, що на підставі вищезазначених норм з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України"Про державну службу","Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

За матеріалами справи вбачається, що позивачка працювала в органах прокуратури та набула права на пенсійне забезпечення у 2014 році за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набуття такого права.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих.

На підставі ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на час призначення пенсії ОСОБА_1 прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону № 1789 обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд вважає, що положення п.5 Прикінцевих положень закону №213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім цього, в тексті закону чітко визначено «з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України».

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв неправомірно відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 та від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 80% від заробітку.

Що стосується вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 с.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач вперше звернулася з заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 27.10.2015 року, тому вона має право на перерахунок пенсії з 01.11.2015 року.

Таким чином, саме з 01.11.2015 року слід зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивачу відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 80% від заробітної плати, відповідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15.

Вдруге позивач вже звернулася з заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 05.02.2016 року, тому вона має право на перерахунок пенсії з 01.02.2016 року.

Для повного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.11 КАС України та зазначити дату перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 80% від заробітної плати, відповідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 - з 01.02.2016 року.

Водночас, суд не вбачає підстав для виплати різниці в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців), оскільки пенсія підлягає виплаті з моменту її перерахунку (нарахування), а судом було встановлено право позивача на перерахунок пенсії з 01.11.2015 року та з 01.02.2016 року, тому саме з цих періодів часу після перерахунку пенсії відповідач зобов'язаний її виплатити. Таким чином, в цій частині позову слід відмовити.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Кеуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідок прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 та від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 80% із середнього заробітку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80% із середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2015 року №18-43 вих.15 про заробіток та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.11.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80% із середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 29.01.2016 року №18-14 вих.16 про заробіток та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.02.2016 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми пенсії за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя : С.В. Зайченко