Справа № 816/770/13-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2016 р. м. Київ К/800/3945/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Вишняк О.М.

за участю:

представника Генеральної прокуратури України Кузнецова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Першого заступника прокурора міста Полтави до Полтавської міської ради, Постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання виконати певні дії, що переглядається за касаційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року Перший заступник прокурора міста Полтави Кривоніс Руслан Євгенович (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської міської ради, постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради (далі - Комісія) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання внести до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку АДРЕСА_2 в інших цілях або про його знесення.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням засідання постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради від 20 липня 2006 року вирішено погодити знесення ветхого будинку по АДРЕСА_1 Перевіркою встановлено, що в порушенням вимог пункту 11 Постанови Ради Міністрів РСР "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання" Комісія не виконала обов'язку щодо внесення до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання вказаного будинку в інших цілях або про його знесення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неналежної координації роботи постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради.

Визнано неправомірною бездіяльність постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради щодо невнесення до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про знесення вказаного будинку.

Зобов'язано постійну комісію з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради внести до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про знесення вказаного будинку.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року апеляційна скарга Полтавської міської ради задоволена.

Постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року скасована.

Прийнята нова постанова, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року, залишити в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу Полтавська міська рад просить в задоволенні касаційної скарги Заступника прокурора Харківської області відмовити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки прокурором не виконано положень законів, за яких він має право на звернення до суду у порядку статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, його вимоги, таким чином, є безпідставними.

Вищий адміністративний суд України не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням двадцять п'ятої сесії п'ятого скликання Полтавської міської ради від 14 лютого 2008 року "Про прийняття частини будинку по АДРЕСА_1 до комунальної власності міста" надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Полтави 5/84 частки жилого будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 14,3 м2, що належала ОСОБА_16 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 лютого 2001 року, посвідченого третьою Полтавською нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-306 для подальшого знесення будинку відповідно до рішення четвертої сесії міської ради п'ятого скликання "Про продовження ВАТ "Полтавтрансбуд" терміну дії дозволу на комплексу забудову по парному боці АДРЕСА_1 від №34 до №124"; Комунальному підприємству "Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" оформити право власності на квартиру АДРЕСА_1 за територіальною громадою міста в особі Полтавської міської ради.

Таким чином, як встановлено судом, 5/84 житлового будинку по АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Полтави.

Прокуратурою міста Полтави у порядку нагляду за додержанням і застосування законів Полтавською міською радою та Комісією встановлено, що рішенням засідання постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради від 16 травня 2012 року "Про повторний розгляд звернення гр. ОСОБА_5 щодо відселення з будинку непридатного для проживання" рекомендовано Ленінській районній у місті Полтаві раді, на підставі звернення ОСОБА_5, розглянути у встановленому порядку питання відповідності санітарним і технічним вимогам та визначення придатності для проживання житлового будинку по АДРЕСА_1. За результатами розгляду зазначеного питання інформувати постійну комісію.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради від 14 серпня 2012 року №280 "Про затвердження акту районної комісії про визнання житлового будинку АДРЕСА_1 непридатним для проживання" затверджено акт обстеження житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1, м. Полтава; вирішено вважати будинок таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам, є непридатним для проживання, не підлягає капітальному ремонту; запропоновано винести на розгляд Полтавської міської ради питання про знесення будинку АДРЕСА_1 згідно з чинним законодавством.

Рішенням засідання постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради від 14 листопада 2012 року "Про повторний розгляд звернення гр. ОСОБА_5 щодо відселення з будинку непридатного для проживання" рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради від 14 серпня 2012 року №280 взято до уваги, рекомендовано виконавчому комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради вирішити питання приведення у відповідність до вимог чинного законодавства пункту 4 зазначене вище рішення.

Щодо пункту 5 рішення засідання постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради від 14 листопада 2012 року "Про повторний розгляд звернення гр. ОСОБА_5 щодо відселення з будинку непридатного для проживання", яким управлінню житлово-комунального господарства доручено опрацювати питання щодо припинення права власності територіальної громади м. Полтави на 5/84 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. 104 у порядку статті 346 Цивільного кодексу України, судом апеляційної інстанції встановлено, що докази державної реєстрації припинення права власності відсутні.

Питання управління житловим фондом комунальної власності, забезпечення його схоронності, правильної експлуатації, капітального і поточного ремонту, а також визначення технічного стану житлових будинків належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 вказаного Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із підпунктом 1 пункту "а" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до положень частини першої статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради (частина шоста статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно із частиною чотирнадцятою статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею.

А тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість тверджень Полтавської міської ради щодо відсутності у Комісії повноважень на внесення до виконавчого комітету міської ради пропозицій з питань, що віднесені до її відання.

Відповідно до пункту 11 постанови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року №189 "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання", якщо жилий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку.

Місто Полтава є містом обласного значення, що, з огляду на дату прийняття зазначеної вище постанови Ради Міністрів УРСР, є рівнозначним до поняття "місто республіканського підпорядкування".

Як встановлено судом першої інстанції, Районною комісією Ленінського району міста Полтави по визначенню категорії придатності для проживання в індивідуальних житлових будинках і жилих приміщень, що належать громадянам на праві особистої власності та знаходяться в комунальній власності міста 25 липня 2012 року складено акт обстеження жилого будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1. За результатами комісійного обстеження прийнято рішення винести на розгляд виконкому Ленінської районної у місті Полтаві ради пропозицію про визнання жилого будинку АДРЕСА_2 таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам, є непридатним для проживання та не підлягає капітальному ремонту.

Даний акт затвердженого рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради від 14 серпня 2012 року №280.

Виконавчим комітетом Ленінської районної у місті Полтаві ради виконано вимоги пункту 11 постанови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року №189 "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання".

Рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради від 14 серпня 2012 року №280 надсилалось для розгляду Комісії, однак за результатами його розгляду до виконавчого комітету Полтавської міської ради не внесено пропозицій про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про його знесення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у спірних відносинах має місце неправомірна бездіяльність постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради щодо невнесення до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про знесення вказаного будинку.

Оскільки згідно з частиною чотирнадцятою статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею, суд першої інстанції встановив факт неправомірної бездіяльності Полтавської міської ради щодо неналежної координації роботи постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради.

Щодо посилань представника Міської ради на те, що будинок по АДРЕСА_1 є власністю окремих громадян та саме вони несуть відповідальність за його збереження у належному стані, суд першої інстанції зазначив наступне, з чим погоджується Вищий адміністративний суд України.

Згідно з приписами статті 319 Цивільного кодексу України 2004 року власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 30 червня 1965 року "Про умови освоєння частини кварталу №240 при будівництві жилого кооперативного будинку "Сонячний" по АДРЕСА_1" дозволено облуправлінню капітального будівництва провести будівництво 5 поверхового 70-квартирного кооперативного жилого будинку "Сонячний" по АДРЕСА_1на земельній ділянці, відведеній за рахунок, окрім іншого, вилучення земельної ділянки площею 1073 кв.м. із садиби по АДРЕСА_1. Пунктом 2 вказаного рішення визначено необхідність зносу жилого будинку по АДРЕСА_1 після закінчення будівництва 70-квартирного жилого будинку в 1968-1969 роках.

Зі змісту рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Полтаві від 25 вересня 1973 року №423 "Розгляд заяви гр. ОСОБА_21 по питанню даріння квартири" слідує, що будинок по АДРЕСА_1. 104 знаходиться в районі багатоквартирного будівництва та підлягає зносу.

Рішенням засідання постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради від 20 липня 2006 року "Про відселення мешканців та знесення ветхого будинку по АДРЕСА_1" вирішено погодити знесення ветхого будинку по АДРЕСА_1. 104.

Як встановлено судом та вбачається з копії технічного висновку на житловий будинокАДРЕСА_1, розробленого Полтавським філіалом Державного підприємства "НДІ проектреконструкція" у 2009 році, за змістом якого фізичний знос будинку дорівнює 90%, в зв'язку із значним перевищенням нормативного терміну служби (139 років при нормі - 50) і забороною з 1965 року рішенням міської ради від 30 червня 1965 року №407 проведення капітального ремонту будинок знаходиться в аварійному стані та є непридатним для проживання.

Відповідно до пункту 12 постанови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року №189 "Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання" саме виконавчий комітет обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів розглядає подані матеріали і приймає рішення про використання непридатного для проживання жилого будинку (жилого приміщення) в інших цілях або про знесення цього будинку.

Суд першої інстанції обгрунтговано вважає, що питання знесення непридатного для проживання житлового будинку вирішується виконавчим комітетом міської ради.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Полтавської області від 20 червня 2011 року у справі №18/1163/11, залишеним без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 12 вересня 2011 року та Вищого господарського суду України від 22 листопада 2011 року, у задоволенні позову Полтавської міської ради до ТДВ "Полтавтрансбуд" про зобов'язання виконати рішення тридцять другої сесії Полтавської міської ради п'ятого скликання від 28 жовтня 2008 року в частині знесення житлового будинку по АДРЕСА_1 відмовлено.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Полтавською міською радою не вжито достатніх заходів щодо вирішення питання про знесення будинку по АДРЕСА_1.

Згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до положень частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії

За наведених вище обставин, суд першої інстанції правильно вийшов за межі позовних вимог, та визнав неправомірною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неналежної координації роботи постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради; визнав неправомірною бездіяльність постійної комісії з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради щодо невнесення до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про знесення вказаного будинку та зобов'язав постійну комісію з питань містобудування, розвитку міського господарства Полтавської міської ради внести до виконавчого комітету Полтавської міської ради пропозиції про використання будинку по АДРЕСА_1 в інших цілях чи про знесення вказаного будинку.

Вищий адміністративний суд України звертає увагу на те, що Пунктом 9 розділу XV Перехідних положень Конституції України передбачено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів до введення в дію законів, що регулюють діяльність державних органів щодо контролю за додержанням законів (на час звернення до суду з даним позовом).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру», прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про прокуратуру», повноваження прокурора при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів . При виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право вносити подання, звертатись до суду в передбачених законом випадках.

Приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право прокурора, незалежно від того, чи вносив він подання, звертатися до суду з позовами, зокрема, щодо визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень; визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматись від вчинення певних дій.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимоги прокурора є безпідставними.

З викладеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову, а апеляційний суд помилково скасував таке законне рішення.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року скасувати, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: