Справа № 818/3819/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 р. Справа №818/3819/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Соколова В.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якому просить:

- визнати протиправною і скасувати відмову ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі від 16.10.2015 № ДС-31-18-0.7-5171/25-15, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області;

- зобов'язати відповідача розглянути проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області, та прийняти рішення по цьому проекту згідно вимог ст. 19 Конституції України і ч. 6, 10 ст. 123 Земельного кодексу України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протиправно відмовив у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, із зазначенням, що земельні ділянки, які планується надати в оренду, мають шифри агровиробничих груп 53д і 121д та відносяться до особливо цінних ґрунтів, перелік яких затверджений наказом Держкомзему України від 06.10.2003 за № 245. Однак, дані земельні ділянки відповідно до ст. 150 Земельного кодексу України не відносяться до особливо цінних земель, а тому проект землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок не підлягає обов'язковій державній експертизі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.120), про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.119), у письмових запереченнях проти позову зазначив, що при розгляді заяви позивача стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства на території Постольненської сільської ради Сумського району ГУ Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що відповідно до висновку Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області від 10.03.2015 за № 495/01-30 земельні ділянки відповідно до статті 150 Земельного кодексу України та наказу Державного комітету по земельних ресурсах від 06.10.2003 за № 245 „Про затвердження переліку особливо цінних груп ґрунтів" землі агровиробничої групи 53д, 121д відносяться до особливо цінних ґрунтів. Також дана обставина викладена в Пояснювальній записці до Проекту землеустрою, а саме в ч. 1 «Основні відомості про земельну ділянку». А тому, позивачу роз'яснено, що вищевказаний проект землеустрою йому необхідно подати до ГУ Держгеокадастру у Сумській області для проведення державної землевпорядної експертизи. А після отримання позитивного висновку експертизи повторно звернутися до Головного управління з клопотанням про затвердження проекту землеустрою (а.с.35-38,51-54).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови Сумської райдержадміністрації від 29.12.2012 за № 832-ОД ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду терміном на 10 років орієнтованою площею 90 га ріллі для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель запасу на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.10).

На підставі вказаного розпорядження, товариством з обмеженою відповідальністю «Координат-БС», яке має відповідний дозвіл на даний вид робіт, у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про землеустрій», «Про фермерське господарство» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.9-14).

Управлінням Держземагентства у Сумському районі Сумської області був наданий висновок від 10.03.2015 за № 495/01-30 про погодження зазначеного проекту землеустрою (а.с.15-16).

Після погодження проекту землеустрою, позивач подав його на затвердження до ГУ Держгеокадастру у Сумській області, яке листом від 16.10.2015 за №ДС-31-18-0.7-5171/25-15 повідомило, що земельні ділянки, які планується надати в оренду, мають шифри агровиробничих груп 53д і 121д та відносяться до особливо цінних ґрунтів, перелік яких затверджений наказом Держкомзему України від 06.10.2003 за № 245 (а.с.17-18).

Також відповідачем було зазначено, що згідно ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та підпункту 4.1.1 пункту 4.1 глави 4 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 за № 391 «Про затвердження Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Правовідносини стосовно відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, погодження та затвердження проекту землеустрою регулюються Земельним кодексом України.

Так, ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Отже, проект землеустрою позивачем був погоджений у встановленому законом порядку.

Крім того, варто зазначити, що у висновку Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області від 10.03.2013 за № 495/01-30 про погодження проекту землеустрою зазначено, що:

- земельні ділянки відповідно до ст. 150 Земельного кодексу України не відносяться до особливо цінних земель;

- згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 за №245 «Про затвердження особливо цінних груп ґрунтів» дані земельні ділянки з шифрами агровиробничих груп 53д та 121д відносяться до особливо цінних груп ґрунтів.

У ст. 150 Земельного кодексу України наведений вичерпний перелік особливо цінних земель.

Так, у пункті «а» частини 1 даної статті встановлено, що до особливо цінних земель у складі земель сільськогосподарського призначення відносяться:

- чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах;

- лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти;

- темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті;

- бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти;

- дерново-підзолисті суглинкові ґрунти;

- коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття.

Крім того, пункти «б», «в», «г» частини 1 даної статті до особливо цінних земель відносять:

- торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини;

- землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів;

- землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення (у висновку управління Держземагентства у Сумському районі Сумської від 28.11.2013 за № 6644/01-30-6433 вказано що, земельні ділянки не відносяться до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення).

Разом з тим, згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 за № 245 «Про затвердження особливо цінних груп ґрунтів» до земельних ділянок з шифрами відносяться:

- агровиробничої групу 53д відносяться «чорноземи типові малогумусні та чорноземи сильнореградовані середньосуглинкові»;

- агровиробничої групи 121д відносяться «лучно-черноземні середньосуглинкові грунти».

Тобто, таких назв ґрунтів у статті 150 Земельного кодексу України, яка визначає вичерпний перелік особливо цінних земель, немає.

Крім того, це підтверджено Управлінням Держземагентства у Сумському районі Сумської у висновку від 10.03.2015 за №495/01-30 про погодження проекту землеустрою, що земельні ділянки відповідно до ст. 150 Земельного кодексу України не відносяться до особливо цінних земель (а.с.15-16).

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто на відповідача покладені повноваження по передачі громадянам в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Стаття 123 Земельного кодексу України встановлює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Згідно ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Отже, з урахуванням вказаних норм, відповідач при отриманні погодженого в порядку ч. 4 ст. 123 та ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проекту землеустрою Управлінням Держземагентства у Сумському районі Сумської області, повинен був у відповідності до ч. 6, 10 ст. 123 Земельного кодексу України прийняти рішення про затвердження цього проекту та надання земельних ділянок у користування, оскільки земельні ділянки, які позивач просив надати в оренду, не відносяться до особливо цінних земель (ст. 150 Земельного кодексу України).

Щодо державної експертизи проекту землеустрою, варто зазначити наступне.

Згідно ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Як було зазначено вище, зі змісту статті 150 Земельного кодексу України та висновку Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської від 10.03.2015 за №495/01-30 вбачається, що земельні ділянки не відносяться до особливо цінних земель, а тому проект землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок не підлягає обов'язковій державній експертизі.

Крім того, слід зазначити, що Сумським окружним адміністративним судом вже розглядалась справа за позовом ОСОБА_1, і у постанові від 23.12.2014 по справі №818/3308/14, яка набрала законної сили, було зазначено, що відповідачем не надано жодних доказів в обґрунтування необхідності проведення експертизи, приймаючи оскаржувану вимогу відповідач діяв всупереч Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та Земельного кодексу України. Тому судом було визнано протиправною і скасовано вимогу Головного управління Держземагентства у Сумській області про обов'язкову державну експертизу вказаного проекту землеустрою (а.с.19-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відмова ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладена у листі від 16.10.2015 за № ДС-31-18-0.7-5171/25-15, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 974,40 грн., що підтверджується квитанціями від 04.12.2015 за №0.0.471084854.1 та №0.0.471085043.1 (а.с.3).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області в сумі 974,40 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі від 16.10.2015 за № ДС-31-18-0.7-5171/25-15, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області, та прийняти рішення по цьому проекту згідно вимог ст. 19 Конституції України і частин 6, 10 ст. 123 Земельного кодексу України.

Відшкодувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 974,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ().

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов