Справа № 826/14311/15
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Боржава-Інвест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Боржава-Інвест» до державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Боржава-Інвест» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 січня 2015 року №2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «ДІ-Некс» за серпень 2014 року.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки від 20 січня 2015 року № 50/26-55-22-02/38928102, в якому зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст. 185, п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.4, 201.10, 201.11 ст. 201, ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість в липні 2014 року на суму 221 000 грн.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04 січня 2015 року № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 368 461,00 грн., у тому числі за основним платежем - 221 000,00 грн., та за штрафними санкціями - 55 250,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведеного вбачається, що умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та валових витрат є придбання платником податків товарів (послуг) для використання їх в своїй господарській діяльності. Підставою для виникнення такого права є податкова накладна, виписана контрагентом платника податків, який зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Отже, всі витрати господарюючого суб'єкта мають бути здійснені саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями, та підтверджені відповідними первинними документами.

Водночас, наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною підставою для визначення податкового кредиту, оскільки наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (замовник) та ТОВ «ДІ-Некс» (виконавець) укладено договір від 01 липня 2014 року № 1407-01, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги з розробки 3D моделі об'ємного рельєфу частини територій Воловецького та Міжгірського районів згідно топозйомки у відповідності до Технічного завдання (Додаток № 1), а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги на умовах, визначених цим договором. Надані послуги та результат наданих послуг передаються виконавцем замовнику за актом приймання-передачі наданих послуг.

При цьому, Додатком № 1 до договору визначено технічне завдання 3D моделі об'ємного рельєфу частини територій Воловецького та Міжгірського районів згідно топозйомки, а саме: характеристика об'єкту - частина території Воловецького району, розташованого в Закарпатській області поблизу смт Воловець, села Гукливий та села Пилипець; топографічна зйомка частини територій Воловецького та Міжгірського районів в М 1:5000 (на електричному носії); вимоги до розробки - відобразити в 3D моделі об'ємний рельєф частини територій Воловецького та Міжгірського районів.

На підтвердження виконання вказаного договору з ТОВ «ДІ-Некс» позивачем надано наступні первинні та розрахункові документи: податкову накладну, акт приймання-передачі наданих послуг, CD-диск з результатом наданих послуг, платіжне доручення, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, картка рахунку 631 по ТОВ «ДІ-Некс» за серпень, вересень 2014 року.

Крім того, між позивачем (замовник) та ТОВ «Пром-Тех-Снаб» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 1406-01 від 27 червня 2014 року.

Відповідно до умов вказаного договору виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги, що споживаються в процесі вчинення певних дій та здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку, термін та на умовах, визначених цим договором.

Предметом цього договору є: підготовка аналізу спостережень по метеостанції на г. Плай у Воловецькому районі Закарпатської області згідно Технічного завдання (додаток № 1 до договору); розробка аналітичної записки щодо варіантів організації електропостачання бальнеологічного комплексу в с. Гукливий Воловецького району Закарпатської області згідно Технічного завдання; розробка концепції розвитку всесезонного бальнеологічного курорту згідно технічного завдання.

На підтвердження виконання вказаного договору з ТОВ «Пром-Тех-Снаб» позивачем надано наступні первинні та розрахункові документи: податкову накладну, акт приймання-передачі наданих послуг, CD-диск з результатом наданих послуг, аналітичну довідку, концепцію розвитку всесезонного бальнеологічного курорту на території гірського масиву «Боржава», платіжне доручення, оборотно-сальдова відомість по рахунку 311, картка рахунку 311 по ТОВ «Пром-Тех-Снаб» за серпень, вересень 2014 року.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності та економічної доцільності укладення позивачем зазначених вище договорів, подальшого використання ним придбаних послуг у власній господарській діяльності та необхідності залучення контрагентів для виконання послуг.

Так, позивачем було пояснено, що договір з ТОВ «Пром-Тех-Снаб» був укладений з метою виконання позивачем умов договору про надання послуг № 25-06/1 від 25 червня 2014 року, укладеного з ТОВ «Акваенерго», відповідно до умов якого позивач (виконавець) зобов'язується за завданням замовника надати послуги, що споживаються в процесі вчинення певних дій та здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку, термін та на умовах, визначених цим договором. Предметом цього договору є: підготовка аналізу спостережень по метеостанції на г. Плай у Воловецькому районі Закарпатської області згідно Технічного завдання (додаток № 1 до договору); розробка аналітичної записки щодо варіантів організації електропостачання бальнеологічного комплексу в с. Гукливий Воловецького району Закарпатської області згідно Технічного завдання; розробка концепції розвитку всесезонного бальнеологічного курорту згідно технічного завдання.

Виконавець зобов'язується надати послуги у повній відповідності до технічного завдання та, при наданні послуг, керується цим договором, чинним законодавством України та гарантує таку якість послуг, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до такого роду послуг, а також, що всі послуги будуть відповідати законодавству України. Термін надання послуг - 45 календарних днів з моменту укладення договору.

Розділом 3 договору визначено розмір оплати за надані послуги - 1 379 000,00 грн. при цьому, витрати, понесені виконавцем, необхідні для належного виконання цього договору, включені до розміру оплати, визначеної в п. 2.1 договору.

Додаток № 1 до договору ідентичний додатку до договору № 1406-01 від 27 червня 2014 року.

На підтвердження надання послуг позивачем долучено до справи копію акту передачі-приймання наданих послуг від 07 серпня 2014 року, аналітичну довідку та концепцію розвитку всесезонного бальнеологічного курорту на території гірського масиву, податкову накладну та докази оплати послуг.

Результатом даної господарської операції для позивача є отримання прибутку в розмірі 98 000,00 грн.

Щодо використання у власній господарській діяльності послуг за договором, укладеним з ТОВ «ДІ-Некс», позивач обґрунтовує придбання вказаних послуг - 3D моделі об'ємного рельєфу частини територій Воловецького та Міжгірського районів - подальшим використанням з наданням можливості проведення детальних та наглядних презентацій інвестиційного проекту курорту потенційним інвесторам. Крім того, позивач має на меті побудувати на території Воловецького та Міжгірського районі Закарпатської області гірськолижний комплекс, у зв'язку з чим, після отримання консультацій від архітекторів та проектантів придбано згідно договорів купівлі-продажу земельні ділянки в рамках договору № 1407-01 від 07 липня 2014 року.

Проте, згідно наявних в матеріалах справи витягів з ЄДРПОУ основним видом діяльності ТОВ «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «ДІ-Некс» є неспеціалізована оптова торгівля.

З приводу зазначеного, позивачем не було надано допустимі докази по справі та не доведено суду, яким саме чином його контрагенти мали змогу виконувати наведені вище послуги.

Таким чином, колегія суддів не вбачає економічної доцільності у залученні позивачем зазначених вище контрагентів до своєї діяльності.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податку права на податковий кредит. Це відповідає самому змісту норми 198.3 ст. 198 ПК, яка надає платнику податку право зменшити податкові зобов'язання на суму податку, сплаченого ним у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди.

Відповідність операції з придбання товарів (послуг) цілям господарської діяльності є необхідною умовою включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу витрат, а ПДВ у їх ціні - до складу податкового кредиту. Отже, завідома для платника податків відсутність розумної економічної причини для понесення певних витрат при здійсненні господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності.

При цьому, згідно Листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не підтверджується подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Пром-Тех-Снаб» та ТОВ «ДІ-Некс» послуг у власній господарській діяльності.

Наведені обставини та досліджені колегією суддів документальні докази в їх сукупності, є достатніми для висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами, а оформлені лише документально, що в свою чергу призвело до встановлення податковим органом порушень формування позивачем податкового кредиту.

Колегія суддів наголошує на тому, що реальність операцій позивачем суду не доведено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем надано належні докази на підтвердження висновку про порушення позивачем податкового законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Боржава-Інвест» слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Боржава-Інвест» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С