Справа № 522/2655/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/2655/16-а

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2016 року по справі за позовом Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення з України та затримання, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове видворення ОСОБА_2 за межі території України та його затримання.

В обґрунтування позову зазначалося, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг у встановлений законодавством порядок іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, що передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушень.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2016 року позов задоволено. Примусово видворено громадянина Афганістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України та на підставі п. 1-5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з метою підготовки до його видворення за межі України у примусовому порядку, затримано громадянина Афганістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін до дванадцяти місяців з розміщенням в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи встановлено, 12.02.2016 року о 13:00 год на залізничному вокзалі станції «Одеса-Головна» по прибуттю пасажирського потягу №156 сполученням «Чернівці-Одеса» за порушення правил прикордонного режиму виявлено невстановлену особу без документів, яка представилась як громадянин Афганістану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Цього ж числа відносно громадянина Афганістану ОСОБА_2 на підставі п.14 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та ст.263 КУпАП було застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи та обставин правопорушення, після чого Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом про примусове видворення ОСОБА_2 за межі території України та його затримання.

Суд першої інстанції прийняв рішення про примусове видворення та затримання позивача.

Судова колегія вважає висновок суду першої інстанції щодо примусового видворення громадянина Афганістану ОСОБА_2 таким, що не грунтується на вимогах законодавства, яке регулює спірні правовідносини виходячи з наступного.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть в'їжджати в Україну за дійсними паспортними документами. При цьому іноземці та особи без громадянства повинні одержати у встановленому порядку в'їзну візу, якщо інше не передбачено законодавством України.

Положеннями ч.ч.5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення , не виконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та вчинення дій,які б свідчили про ухилення від виконання рішення органу про примусове повернення.

Відповідно до п.1.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБ України від 23.04.2012р. № 353/271/150, (далі - Інструкція №353/271/150) примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов'язання про його добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов'язання.

Пунктом 2.1 Інструкції №353/271/150 встановлено, що Рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (додаток 1) готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов'язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (додаток 2) протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 6) (п.2.5 Інструкції № 353/271/150).

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 N 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», в якій зазначено що « судам слід мати на увазі, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворені з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб'єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення (частина перша статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"). Тобто, з частини першої цієї статті Закону випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення».

Таким чином примусовому видворенню, яке можливе лише за рішенням суду передують дві обставини, а саме прийняття органом владних повноважень рішення про примусове повернення та ухилення особи від виїзду після прийняття стосовно неї такого рішення.

З матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України були відсутні, оскільки він нелегально перетнув державний кордон України, однак рішення про примусове повернення ОСОБА_2 з території України позивачем не приймалось та будь-яким іншим документом строк на добровільне залишення території України позивачу встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позовної заяви Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення за межі території України та затримання громадянина Афганістану ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки позивачем не дотримана процедура, яка відповідно до вимог ст..26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є обов?язковою, рішення про примусове повернення органом владних повноважень не приймалось, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.183-5, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2016 р.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик