Справа № 750/10856/15-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2016 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови ОСОБА_3 зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи з 25 березня 1994 року по 18 листопада 2004 року на посаді набирача на складально рядковідбивних машинах в друкарні при ВРЗ УМВС України в Чернігівській області та признатити пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу роботи період роботи з 25 березня 1994 року по 18 листопада 2004 року на посаді набирача на складально рядковідбивних машинах в друкарні при ВРЗ УМВС України в Чернігівській області та призначити їй з дня звернення із заявою про призначення пенсії пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 25 березня 1994 року по 18 листопада 2004 рік працювала в друкарні при ВРЗ УМВС України в Чернігівській області на посаді набирача на складально-рядковідбивних машинах, що підтверджується трудовою книжкою.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 2.

Між тим, листом № 9868/05 від 05 травня 2015 року позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви, мотивуючи відсутністю документів, які підтверджують пільговий стаж роботи за списком №2.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на час виникнення у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стаж і роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стаж і роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року та Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року N 36 затверджено Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Виконувана позивачем робота у спірний період передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників па підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, - при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Тобто, після 22 серпня 1992 року стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно до п. п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року (набрала чинності з 21 серпня 1992 року) - атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України № 41 від 01 вересня 1992 року, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13) та від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14), від 17 листопада 2015 року.

Як вбачається зі змісту листа Управління праці та зайнятості населення Чернігівської обласної державної адміністрації №04/400 від 02 серпня 2000 року експертизою матеріалів атестації робочих місць за умовами праці, наданих підприємством встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці прове дена у відповідності з вимогами нормативних документів по цьому питанню, за її результатами видано наказ № 26 від 27 липня 2000 року, яким право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 підтверджено - складачам вручну, код професії 2270000а-14792, складачам на складально - рядковідливних машинах, код професії 2270000а-14807.

Умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Спис ком № 2 по вищезгаданим професіям згідно наказу № 26, працівникам друкарні ГоспВ УМВС України по Чернігівській області підтверджено на термін до 27 лип ня 2005 року.

Вищевказане підтверджено наказом № 26 від 27 липня 2000 року директора друкарні ГоспВ УМВС України в Чернігівській області який міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що позивачем доведено перебування її на посаді набирача на складально рядковідбивних машинах в друкарні при ВРЗ УМВС України в Чернігівській області, що відноситься до Списку № 2 та документально підтверджено результати атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а тому адміністративний позов задоволено правомірно.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року відстрочено Управлінню Пенсійного фонду України в м. Чернігові сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові підлягає стягненню судовий збір на користь Державного бюджету України у розмірі 535 (п»ятсот тридцять п»ять) грн. 92 коп.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2016 року - без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 535 (п»ятсот тридцять п»ять) грн. 92 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.