Справа № 463/230/16-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Львів Справа №463/230/16-а

Провадження №2-а/463/61/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №684876 від 10 січня 2016 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнено до відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України у зв'язку з тим, що 10.01.2016 року о 22 год. 20 хв. він у м. Львові по вул. Здоровя, 6, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено) дод.33 ПДР України та здійснив виїзд на дорогу з одностороннім рухом в протилежному напрямку, чим порушив п.8.4.в Правил дорожнього руху, за що накладено штраф у розмірі 255 грн.

Вважає зазначену постанову такою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки 10.01.2016 року о 22.20 год. у м. Львові по вул. Здоровя, 6, заїхав на вул. Здоровя у відповідності до правил дорожнього руху, з вулиці Київської, та повернув у заїзд між будинки. Звідти виїжджав інший транспортний засіб, якому слід було дати дорогу. Позивач включив задній хід та здав назад для того, щоб пропустити вказаний транспортний засіб. Після цього дорожня ситуація виглядала наступним чином: перед автомобіля позивача знаходився проти руху, проте рух по вулиці проти руху він не здійснював. В той самий час по вул. Київській у м. Львові проїжджали патрульні поліції, які різко загальмували, здали назад в зоні перехрестя вулиць Здоровя-Київська, та з включеними мигалками і спецсигналом підїхали до автомобіля позивача (в цей момент позивач розвертався, щоб припаркувати свій автомобіль) та почали вимагати припинити рух. Позивач пояснив, що паркується і не збирається нікуди їхати. Патрульний поліції підійшов, представився та пояснив, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме: здійснив рух по вулиці з одностороннім рухом в протилежному напрямку, про що є відповідна відеофіксація. Позивач заперечив дане твердження, однак інспектор наполягав на складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення, що і було ним зроблено. В ході розмови було встановлено, що ніякого відео у патрульних немає і вони керувалися своїми здогадами та переконаннями. Оскільки автомобіль був розвернутий у протилежному напрямку, патрульний дійшов висновку, що позивач рухався по вулиці з одностороннім рухом у протилежному напрямку.

За вказаних вище обставин просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, доказів в заперечення позовних вимог суду не представив.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні за даної явки, а тому справу слід розглянути у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684876 від 10.01.2016р. (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв'язку із тим, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові по вул. Здоровя, 6, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено) дод.33 ПДР України та здійснив виїзд на дорогу з одностороннім рухом в протилежному напрямку, чим порушив п.8.4.В ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.122 КпАП України адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем суду не представлено.

Як вбачається із позовної заяви позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки руху в протилежному напрямку по дорозі з одностороннім рухом він не здійснював, вимог дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено) дод.33, а також п.8.4.в Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідач наведені позивачем обставини не спростував, суду жодних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не представив.

Враховуючи вищенаведене, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова серії ПС2 №684876 від 10 січня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, оскільки відповідно до ст.222 КпАП України розгляд та вирішення вказаної категорії справ віднесено до компетенції саме органів Національної поліції, а не суду.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 160-163 КАС України, -

постановив:

адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 №684876 від 10 січня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий