Справа № 2-а-2954/11
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/754/9/16
Справа № 2-а-2954/11
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зміну способу і порядку виконання рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпорін Р.О. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною заявою про зміну способу та порядку виконання наведеного рішення суду першої інстанції, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2012 року у справі №2а-2954/2011 року, шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 з Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва 29743,48 грн., які нараховані Управлінням пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю.

У судовому засіданні позивач проти задоволення подання заперечував у повному обсязі, не погоджуючись з доводами подання.

У судовому засіданні представник Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, проти задоволення подання заперечував у повному обсязі, не погоджуючись з доводами подання.

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи подання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Порядок та підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення закріплені статтею 263 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано дії Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо призначення та виплати йому, як особі, постраждалій від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними; зобов'язано Управління здійснити з 01 жовтня 2010 року перерахунок основної та додаткової пенсії, виходячи з розмірів, визначених Законом - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат та положень Закону.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2011 року апеляційні скарги були залишені без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року - без змін.

Постанова набрала законної сили з моменту проголошення ухвали.

Судове рішення, що набрало законної сили, є незмінним (неспростовним).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2013 року касаційну скаргу було залишено без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2011 року - без змін.

Деснянським районним судом міста Києва 26.01.2012 року було видано виконавчий лист.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №31374137 від 23.02.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження.

Відповідно повідомлення Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, постанова Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року опрацьована, Управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішень суду та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", сума нарахування становить 29743,48 грн., зазначивши, що відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, вважаючи, що рішення суду фактично виконано та просило державного виконавця закрити виконавче провадження.

Суд зазначає, що під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Тобто, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ,держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Також, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, суду не надано доказів вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, установлених Законом України "Про виконавче провадження", своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, доказів реалізації боржником своїх прав і обов'язків у виконавчому провадженні, ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду.

Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про зміну способу виконання судового рішення, оскільки докази наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суду не надані, обставини, які роблять виконання неможливим, суду не доведені.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що подання є передчасним, підстави для зміни способу виконання постанови Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2011 року, зокрема шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 з Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва 29743,48 грн., взагалі відсутні.

Керуючись ст.ст. 14, 263 КАС України, Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження",

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петріщева І.В.