Справа № 818/181/16
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 р. Справа №818/181/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представників позивача - Барбуци Н.М.,

- Ониська М.М.,

представника відповідача - Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/181/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Біо Лат") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 03.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 657841,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 328920,50 грн., а також визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 03.02.2016 в частині зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 30822,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ним правомірно було сформовано податковий кредит, та є помилковим твердження податкового органу, що до складу податкового кредиту декларації щодо спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства не повинні відноситись податкові накладні отримані від ТОВ "Дубов'язівський елеватор", по операціям: послуги по зважуванню вагонів.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.152-153) та зазначила, що у бухгалтерському обліку ТОВ "Біо Лат" послуги по відвантаженню продукції не формували виробничу собівартість реалізованої продукції, а відображено у складі витрат на збут (рахунок бухгалтерського обліку 93). А витрати, пов'язані з операційною діяльністю, в тому числі витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції, не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та покриваються за рахунок інших джерел. На переконання посадових осіб податкового органу, ТОВ "Біо Лат" протиправно включено до складу податкового кредиту декларації щодо спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства податковий кредит сформований по господарським операціям, пов'язаним з наданням супутніх послуг по транспортуванню продукції.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена виїзна планова перевірка ТОВ "Біо Лат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2015, за результатами якої складено акт №3/22-01/34072544 від 19.01.2016 (а.с.9-84).

Перевіркою встановлені порушення, у тому числі: пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту по податковій декларації з ПДВ спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства в сумі 688663,00 грн., внаслідок віднесення до його складу суми ПДВ з вартості послуг по відвантаженню продукції, маневрових робіт тепловоза, зважування, подача та забирання вагонів від ТОВ "Дубов'язівський елеватор" та транспортно-експедиційних послуг від ТОВ "Компанія "Мелагрейн", ТОВ "Компанія "Трансреал", ТОВ "ТЕП Транско", пов'язаних з реалізацією продукції на експорт та по території України, які не відносяться до виробничих факторів з надання послуг, супутніх постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується безпосередньо платником податку, що призвело:

- до заниження податку на додану вартість всього в сумі 657841 грн., в т.ч. за березень 2014 року в сумі 201983 грн., за травень 2014 року в сумі 8711 грн., за травень 2015 року в сумі 447147 грн.

- до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за вересень 2015 року в сумі 30822 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС України в Сумській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 03.02.2016 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість і визначено податкове зобов'язання в сумі 657 841,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 328 920,50 грн. (а.с.93);

- № від 03.02.2016 про зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 40 068 грн. (а.с.94).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

ТОВ "Біо Лат" є сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Тобто, позивач є сільськогосподарським підприємством в розумінні п. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України.

Між ТОВ "Біо Лат" та ТОВ "Дубов'язівський елеватор" був укладений договір складського зберігання № 2зб від 02.07.2014, Додатком №1 до якого передбачено, що ТОВ "Дубов'язівський елеватор" надає в процесі зберігання с/г продукції послуги зі зважування на залізничній вазі та послуги з відвантаження на залізничний транспорт (а.с.99-113).

Тобто, надані послуги є не окремими видами послуг, а складовими послуг зі зберігання зерна, що отримувались ТОВ "Біо Лат" згідно з умовами вищевказаного договору складського зберігання.

Також, між ТОВ "Біо Лат" (Покупець) було укладено з ТОВ "Кернер-Трейд" (Постачальник) (що є вітчизняним контрагентом, розташоване у м. Києві) договір поставки кукурудзи власного виробництва № НК-26/14 від 18.02.2014 (а.с.114-115), за умовами, якого поставка товару здійснюється за рахунок Постачальника та на умовах поставки DAP ДП "Іллічівський морський торговельний порт", СП ТОВ "Трансбалктермінал", ст. Іллічівськ-експорт ОСОБА_4 згідно з міжнародними правилами «Інкотермс 2010».

На виконання умов даного договору було укладено договір з ТОВ "ТЕП Транско" №ТР-ТЕП-БЛ/2014 від 24.02.2014 на транспортно-експедиційне обслуговування (а.с.129-133) та ТОВ "Компанія Меларгей" № ТР-МГ-БЛ2014 від 27.02.2014 (а.с.139-148). Вказані послуги позивачем були включені до складу податкового кредиту сум ПДВ спецдекларації в березні та квітні 2014 року.

Крім того, ТОВ "Біо Лат" (Постачальник) було укладено договір поставки сої власного виробництва №31ПС/15 від 02.06.2015 з ТОВ "Каховка Протеїн Агро" (Покупець) (що є вітчизняним контрагентом) за умовами, якого поставка товару здійснюється за рахунок Постачальника та його силами на адресу ТОВ «Каховка Протеїн Агро» м. Нова Каховка Херсонська область вул. Індустріальна, 19 на умовах поставки СРТ згідно з міжнародними правилами «Інкотермс 2010» (а.с.134-138).

На виконання умов даного договору було укладено договір з ТОВ «Компанія Трансреал» №05062015/2 від 05.06.2015 на транспортно-експедиційне обслуговування (а.с.116-117). Вказані послуги були включені позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ спецдекларації в червні 2015 року.

Крім того, ТОВ "Біо Лат" було укладено з Labrecque Enterprises Limited (Кіпр) зовнішньоекономічний контракт на поставку кукурудзи №BL/LE/Corn(B) від 01.10.2014, яким передбачені умови поставки СРТ "Миколаївський морський торговий порт" (а.с.118-128).

Відповідно до вказаних умов товар доставляється перевізнику замовника у зазначеному порту. Тобто самими договорами поставки прямо передбачено, що місцем поставки є "Миколаївський морський торговий порт".

На виконання умов даного контракту був укладений договір з ТОВ "Компанія Меларгей" №ТР-МГ-БЛ2014 від 27.02.2014 (а.с.139-148), якими передбачено отримання транспортно-експедиційних послуг по повній організації та супроводженню доставки с/г продукції до відповідних пунктів призначення. Вказані послуги позивачем були включені до складу податкового кредиту сум ПДВ в жовтні, листопаді та грудні 2014 року.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 209.1. ст. 209 ПК України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Як зазначалось вище та було встановлено в ході проведення перевірки посадовими особами податкового органу, позивач відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 ст. 209 ПК України. Так, основною діяльністю ТОВ "Біо Лат" є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

При цьому варто враховувати положення п.п. 209.15.1. п. 209.15 ст. 209 ПК України, який визначає виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит.

Так, посадові особи податкового органу, в ході перевірки дійшли висновку, що послуги супутні постачанню сільськогосподарської продукції, з наведеними вище контрагентами не можуть бути віднесені до виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит.

Однак, відповідно до підпункту "б" п.п. 209.15.1. п. 209.15 ст. 209 ПК України, до виробничих факторів, за рахунок яких формується податковий кредит відноситься, зокрема:

б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку:

сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин;

пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД);

зберігання сільськогосподарської продукції;

вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів;

отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг);

отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД);

знищення бур'яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин;

експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь;

розділ м'яса для товарної кондиції;

Отже, за змістом наведеної норми, до виробничих факторів, за рахунок яких формується податковий кредит, відносяться послуги, супутні постачанню с/г товару. До послуг, супутніх постачанню с/г товару, зокрема, відносяться послуги зі зберігання сільськогосподарської продукції.

Слід звернути увагу на те, що пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України містить загальні посилання на виробничі фактори, за рахунок яких формується податковий кредит, і не розшифровує їх детально.

Так, процес зберігання с/г продукції включає в себе не тільки зберігання зерна, але також і його прийняття, зважування, сушіння, очищення, вентилювання, відвантаження, видачу складських квитанцій, проведення аналізів тощо.

Таким чином, позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту декларації щодо спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства, отримані від ТОВ "Дубов'язівський елеватор" по операціям: послуги по зважуванню вагонів.

Щодо включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціям з отримання транспортно-експедиційних послуг від ТОВ "ТЕП Транско", Компанії "Транс Реал", ТОВ "Компанія Мелагрей" в квітні 2014 року, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані послуги були замовлені з метою здійснення операцій продажу на території України, які оподатковуються за ставкою 20%.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Положення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначають, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто зазначені норми Податкового кодексу України прямо вказують на те, що передумовою щодо невіднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ є той факт, коли відповідні товари/послуги не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

Слід зауважити, що на момент проведення податкової перевірки ТОВ "Біо Лат" мало в наявності всі податкові накладні, належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також всі інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують законність та обґрунтованість включення ПДВ до складу податкового кредиту, і даний факт податковим органом не заперечується.

Варто зазначити, що отримання послуг з організації перевезення с/г продукції до місця поставки є невід'ємною складовою частиною процесу постачання сільськогосподарського товару, а тому при умові, що місцем поставки (продажу) с/г продукції відповідно до укладених угод є "Іллічівський зерновий термінал", "Миколаївський морський порт", то організація поставки товару до місця поставки (продажу) є підготовкою сільськогосподарської продукції до продажу та відповідно тим видом послуг, який у розумінні пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України відноситься до виробничих факторів.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ТОВ "Біо Лат" правомірно включило послуги по відвантаженню продукції, маневрових робіт тепловоза, зважування, подача та забирання вагонів від ТОВ "Дубов'язівський елеватор" та транспортно-експедиційні послуги, отримані від ТОВ "ТЕП Транско", Компанії "Транс Реал", ТОВ "Компанія Мелагрей" до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ.

Згідно ч.1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2016 у повному розмірі та податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2016 в частині зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 30822,00 грн. не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 15263,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №24 від 12.02.2016 (а.с.3).

Таким чином, ТОВ "Біо Лат" необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Сумській області в сумі 15263,75 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 03.02.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 657841,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 328920,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 03.02.2016 в частині зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 30822,00 грн.

Відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" () витрати зі сплати судового збору в сумі 15263,75 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області ().

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 14.03.2016 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов