Справа № 825/239/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/239/16 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача в частині виготовлення вкладки до неіснуючого посвідчення особи та скасувати вкладку №002870 від 01.08.2014.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

На зазначене рішення суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, у якій апелянт, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив його скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Кодексу справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

З викладеного вбачається, що адміністративним є спір про оскарження дій особи, які вона вчиняє в якості суб'єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

Наразі, позивач, звертаючись із позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, просив суд визнати протиправними дії відповідача в частині виготовлення вкладки до неіснуючого посвідчення особи та скасувати вкладку №002870 від 01.08.2014.

Обґрунтовуючи вимоги вказав, що за результатами розгляду адміністративної справи № 825/1551/14 судом ухвалено рішення, яким визнано протиправним та скасовано рішення комісії зі встановлення статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Чернігівській обласній Державній адміністрації та зобов'язав Чернігівську облдержадміністрацію прийняти рішення, щодо видачі нової вкладки посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_1 від 28.01.2010 року на ім'я ОСОБА_2.

Позивач зазначив, що назване рішення набрало законної сили, проте, виконане відповідачем неналежним чином. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що під час розгляду іншої адміністративної справі № 825/3032/15-а, встановлено факт, що партія вкладок які були виготовлені у 2014р. не відповідають встановленому Порядку №51, оскільки підписана неповноважною особою.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що дану заяву не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

В той же час вказав, що підставою для звернення позивача до суду у даному випадку є неналежне виконання відповідачем судового рішення, водночас, порядок виконання судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 257 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи суперечливість наведених висновків суду першої інстанції, вважає передчасним прийняте ним рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

За правилами ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, у разі виникнення у суду сумніву відносно того, у якому порядку належить розглядати заявлені позивачем вимоги (в порядку ст.257 КАС України, в позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства чи в іншому порядку), а так само, якщо вони є не зрозумілими або допускають різне їх розуміння чи тлумачення, суд має можливість залишити такий позов без руху відповідно до ст. 108 КАС України, встановивши спосіб та строк для усунення таких недоліків позовної заяви.

Також ці питання можуть бути з'ясовані під час попереднього судового засідання.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 111 КАС України під час попереднього судового засідання, якщо спір не врегульовано в порядку, визначеному ч. 3 цієї статті, суд уточнює позовні вимоги та заперечення відповідача проти адміністративного позову.

Крім того, в силу імперативних приписів ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин та нормативного регулювання, враховуючи, що суд не з'ясував у якому порядку позивачем наразі заявлено вимоги та не уточнив їх змісту, колегія суддів вважає передчасним прийняте ним рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Поряд із цим, відмовляючи у відкритті провадження з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суд у своєму рішенні не зазначив до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, чим також безумовно порушив вимоги процесуального права.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України, тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160, 195, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі (ч. 2 ст. 211 КАС України).

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2016 року

.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.