Справа № 1023/1830/12
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2012-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №1023/1830/12

Провадження №2-а/1023/812/12

16 листопада 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

розглянувши у м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про визнання неправомірними рішення та дій УПСЗН виконкому Славутицької міської ради Київської області і зобов'язання вчинити певні дії ,-

УСТАНОВИВ:

27 жовтня 2012 року до суду з адміністративним позовом до УПСЗН виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області звернулася ОСОБА_1, в якому просила визнати неправомірним рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області по нарахуванню та виплаті їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, нижче законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, неправомірною відмову УПСЗН виконкому Славутицької міської ради Київської області щодо перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та зобов'язати відповідача зробити перерахунок і виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у цьому розмірі з 24 вересня 2012 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, у яких послався на те, що при нарахуванні та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до трьох років дії УПСЗН були правомірними. Допомога виплачена відповідно у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.22 постанови КМУ № 1751 від 27.01.2001 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, у зв'язку з чим суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази, оглянувши справу № 405017, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивачка у справі, є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

З оглянутих матеріалів особової справи № 405017 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі поданої заяви від 19.09.2012 року до УПСЗН виконкому Славутицької міської ради Київської області та наказу з місця роботи КП УЖКГ» № 252-к від 13.09.2012 року була призначена відповідачем допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 24.09.2012 року по 04,06.2015 року, що підтверджено рішенням УПСЗН виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27.09.2012 року.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена відповідачем позивачці в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.22 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 року із змінами та доповненнями (далі Постанова КМУ № 1751), - 130 гривень, що підтверджено матеріалами особової справи № 405017.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення, встановлений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», який регулює правовідносини, пов'язані з призначенням та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій ст. 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі є органом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок щодо нарахування та виплати допомоги сім'ям з дітьми до досягнення нею трирічного віку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Як зазначено в ст. З Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, що діяла до 31.12.2007 року, було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Так, ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» передбачено призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6- рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення абз. З ч.2 ст.56, п.14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», тобто таким чином була відновлена дія ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в частині виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Положення Закону, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України наведеного Рішення, у зв'язку з чим вищенаведена редакція ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була поновлена та діяла у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, знову були внесені зміни до ч.І ст. 15 Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн..

Внесені зміни не розглядалися Конституційним Судом України стосовно їх неконституційності.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік» змін до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», зокрема щодо розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не вносилося, рішень про зупинення дії цього Закону на 2009-2012 роки не приймалося, таким чином відповідачем у період з 24 вересня 2012 року і по день винесення постанови суду вірно застосовуються положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону № 107-УІ від 28.12.2007, яка набрала чинності з 01.01.2008 року і є чинною на час виникнення спірних відносин.

Такий розмір допомоги передбачений і п.22 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 року із змінами та доповненнями, в якому зазначено, що відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Виходячи із змісту ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.22 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» № 1751 від 27.12.2001 року, для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи і майновий стан. Проте, із оглянутої особової справи позивачки вбачається, що позивачка довідок про доходи в управління праці та соціального захисту населення за попередні шість місяців для призначення допомоги не надавала.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач при визначенні розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку діяв в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», тому вимоги позивачки є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд . Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів після одержання копії постанови.

Суддя Н. Ф. Теремецька