Справа № 808/5529/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5529/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2016 року

справа № 808/5529/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі № 808/5529/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Громадського об’єднання човновласників «Аргонавт», треті особи: Департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради, Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ДФІ в Запорізькій області (далі по тексту – позивач або Інспекція) звернулася до суду з позовом до ГО човновласників «Аргонавт» (далі по тесту – відповідач), в якому просила стягнути з відповідача в дохід бюджету м. Запоріжжя 4824,78 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2015 року до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської рад та Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ГО човновласників «Аргонавт» в дохід місцевого бюджету м. Запоріжжя 1,02 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ДФІ в Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що в ході перевірки було встановлено, що Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з ГО човновласників «Аргонавт» було укладено договір оренди нерухомого майна, сторони домовились, що збільшення розміру орендної плати не буде погіршенням становища орендаря, додатковою угодою від 01.12.2011 року було внесено зміни щодо орендної плати у частині розміру орендної ставки, однак рішення про підвищення річних ставок орендної плати за використання нерухомого майна Запорізької міської ради вступило в дію 07.06.2011 року то апелянт вважав, що несвоєчасне укладання додаткової угоди про підвищення орендної платні призвело до збитків бюджету. Апелянт вказував, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про те, що розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, розмір орендної плати був визначений умовами договору та відповідні зміни щодо розміру внесені лише 01.12.2011 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду – скасуванню, провадження по справі – закриттю з зазначених підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що за період з квітня по листопад 2011 року, який охоплювався ревізією фінансово-господарської діяльності Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, розмір орендної плати ГО човновласників «Агронавт», яка сплачувалась відповідно до умов укладеного договору оренди була меншою ніж 7%, та відповідні зміни щодо встановлення орендної ставки у розмірі 7 % були внесені за згодою сторін додатковою угодою від 01.12.2011 року, що не суперечило рішенню міської ради, яким збільшувався розмір орендної плати. Відповідно до пунктів 5 та 6 рішення Запорізької міської ради № 47 від 06.04.2011 року, на виконання якого була укладена додаткова угода від 01.12.2011 року до договору оренди від 21.10.1993 року № 221 щодо зміни розміру орендної плати, обов’язковою умовою для здійснення перерахунку розміру орендної плати за чинними договорами оренди є згода сторін, не встановлено термін до якого слід орендарям комунальної власності укласти додаткові угоди про зміну розміру орендної плати.

Матеріалами справи встановлено, що ДФІ в Запорізькій області у період з 12.01.2015 року по 17.02.2015 року, проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради за період з 01.05.2012 року по 31.12.2014 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.04.2011 року по 31.12.2014 року. За результатами ревізії складено акт № 06-21/1 від 17.02.2015 року. В Акті ревізії зазначено, що внаслідок несвоєчасного укладення з ГО човноваласників «Аргонавт» додаткової угоди до договору від 21.10.1993 року № 221 в частині зміни орендної ставки, чим порушено пункт 2 статті 193 Господарського кодексу України, пункт 1 Рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 року № 47 та пункт 3.4 договору від 21.10.1993 року № 221, місцевим бюджетом недоотримано доходів у вигляді орендної плати на загальну суму 4824 грн. 78 коп., у тому числі: за червень-грудень 2011 року на суму 4823 грн. 77 коп., за 2012 рік – 15 коп., за 2013 рік – 41 коп., 2014 рік – 46 коп., відповідно нанесені збитки місцевому бюджету на зазначену суму.

26.03.2015 року ДФІ в Запорізькій області направлено Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради вимогу щодо усунення порушень законодавства, якою вимагала опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані порушеннями, в установленому законом порядку, а також було запропоновано стягнути з ГО човновлаників «Аргонавт» збитки (донараховану орендну плату) по договору оренди від 21.10.1993 року № 221 в сумі 4824,78 коп. Вимогою зобов’язано відповідача у строк до 15.05.2015 року повідомити ДФІ в Запорізькій області про вжиті заходи.

06.04.2011 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 47 «Про затвердження і введення в дію річних ставок орендної плати за використання нерухомого майна права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя», яким встановлено, що при оренді нерухомого майна права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя застосовуються ставки орендної плати, які затверджуються Кабінетом Міністрів України для об’єктів права державної власності. Згідно з п. 5 та п. 6 вказаного рішення, Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та комунальним підприємствам, які є орендодавцями комунального майна, доручено здійснити заходи щодо перерахунку за згодою сторін розміру орендної плати за чинними договорами оренди з метою приведення орендних ставок у відповідність до норм цього рішення. Момент зміни розміру орендної плати за чинними договорами оренди збігається з датою укладання відповідних додаткових угод до договорів.

ДФІ в Запорізькій області вказує, що місцевому бюджету м. Запоріжжя завдано збитки через невчасне укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди комунального майна.

Збитки, які Інспекція просить суд стягнути слід вважати упущеною вигодою.

Відповідно до пп. 4 п. 4, пп. 15, 21 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011 Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 вищевказаного Порядку, Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах. Положенням передбачене право вимагати від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства однак не шляхом вимагання стягнути кошти, своїми вимогами органи ДФІ можуть вказувати на порушення та вимагати у подальшому їх уникати.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8, п.10, п. 13, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за, зокрема, виконанням функцій з управління об’єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів. Органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Тобто орган ДФС може у межах своєї компетенції звертатись до суду про стягнення збитків завданих державні або підконтрольній установі.

Згідно ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У даному спорі сума 4824,78, грн., яку позивач вважає збитком для місцевого бюджету не є шкодою у межах публічно-правового спору.

Вирішення спору про стягнення збитків з юридичної особи у зв’язку з понесенням таких збитків підконтрольною особою органу ДФС у межах адміністративної юрисдикції не передбачене.

Згідно ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У даному випадку ГО човновлаників «Аргонавт» є учасником господарських відносин з Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з приводу оренди комунального майна. ДФІ в Запорізькій області замість підконтрольної установи вимагає відшкодувати понесені бюджетом збитком, тобто у питанні стягнення збитків замінює сторону, яка їх безпосередньо зазнала.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав і охоронюваних законом інтересів; державних органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що даний спір за своїм характером не є адміністративним, незалежно від того, що стороною у справі є суб’єкт владних повноважень. Дана справа повинна розглядатись у порядку господарського судочинства.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду слід скасувати а провадження у справі закрити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 року було відстрочено Запорізькій митниці ДФС сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі.

Відповідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, ст.ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області – задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі № 808/5529/15 – скасувати.

Провадження у справі № 808/5529/15 – закрити.

Роз’яснити Державній фінансовій інспекції в Запорізькій області право звернення до суду у порядку господарського судочинства.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук