Справа № 804/3021/15
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2016 рокусправа № 804/3021/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, в якому просив:

- визнати рішення відповідача №350 від 22.01.2015 року протиправним;

- скасувати рішення №350 від 22.01.2015року;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та вжити заходів щодо приватизації квартири, яку займає позивач на підставі ордера №830 від 01.07.1992 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.11.2014 року позивач звернувся до КЕВ м. Дніпропетровська із заявою № 2837 щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1, яку він займає на підставі ордера №830 від 01.07.1992 року.

За результатом розгляду заяви відповідач прийняв рішення №350 від 22.01.2015 року яким відмовив у приватизації зазначеної квартири.

Позивач з таким рішенням не погодився, що й стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до частин 1-2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана норма права передбачає два критерії для відмежування справ адміністративної юрисдикції від справ іншої юрисдикції і це є: суб'єктний та предметний склад.

Предметний склад обумовлений тим, що справа адміністративної юрисдикції повинна містити в собі публічно-правовий спір.

Разом з тим, в даному випадку, між сторонами виник спір, предметом оскарження якого є рішення КЕВ м. Дніпропетровська щодо відмови в передачі в приватну власність квартири.

Відповідно до ст.9 ЖК України право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, належить до житлових прав громадян.

Таким чином, спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а випливає із захисту житлових прав, які позивач вважає порушеними.

За таких обставин, вказаний спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, оскільки приписи пункту 1 частині 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

При цьому, згідно із п.10 ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

З наведеного вбачається, що позивач не позбавлений можливості порушити питання про визнання неправомірним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, під час вирішення справи у порядку цивільного судочинства.

Про необхідність розгляду справ компетентним судом йдеться і в постанові Верховного Суду України від 02.12.2014р., який зазначив про те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На підставі наведеного, враховуючи характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 203, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 17 березня 2016 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов