Справа № 813/436/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/2688/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій,

встановив:

У січні 2015 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо призначення перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету позивачем; 2) визнати протиправними дії відповідача щодо проведення у приміщенні Дрогобицької ОДПІ перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету позивачем; 3) визнати протиправними висновки викладені в акті №295/1503/НОМЕР_1 про результати перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету позивачем; 4) визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до інформаційних баз даних відомостей акта №295/1503/НОМЕР_1 про результати перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету позивачем.

Відповідач позову не визнав, подав у суді першої інстанції заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що відповідачем було проведено перевірку своєчасності сплати позивачем самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету, за результатами якої складено Акт №295/1503/НОМЕР_1. Вважає апелянт протиправними дії відповідача щодо призначення та проведення згаданої перевірки, щодо документального оформлення наслідків такої перевірки та щодо внесення до інформаційних баз даних відомостей про результати перевірки. Зазначає апелянт, що відповідач діяв всупереч вимог Конституції та Законів України, не у межах повноважень, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, не у визначений законодавством спосіб, без дотримання принципу рівності, непропорційно, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішень.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволити повністю.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, де просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачем Дрогобицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області було проведено перевірку своєчасності сплати позивачем ФОП ОСОБА_1 орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за грудень 2013 р., березень, квітень 2014 року. За наслідками перевірки складено Акт № №295/1503/НОМЕР_1 від 22.01.2014 року (а.с. 9).

У висновках Акта перевірки зазначено, що позивачем порушено п.287.3 ст.287, п.57.1 ст.57 Розділу 11 ПК України, а саме протягом граничних строків позивачем несвоєчасно сплачено суму самостійно визначеного податкового зобов'язання по орендній платі за землю.

На підставі вищевказаного Акта перевірки від 22.01.2014 року відповідачем винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 р. № про застосування штрафних санкцій за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 17,62 грн. (а.с. 23).

Також встановлено, що за даними обліку платежів в карточці особового рахунку позивача по орендній платі за землю в автоматизованому режимі нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання на загальну суму 30,34 грн. (а.с. 10, 27-30).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.19 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено три види перевірок: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 86.2 ст. 86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій відповідача щодо призначення перевірки своєчасності сплати позивачем самостійно визначеного податкового зобов'язання до бюджету, щодо проведення перевірки у приміщенні Дрогобицької ОДПІ та щодо внесення до інформаційних баз даних відомостей Акта перевірки № 295/1503/3 від 22.01.2014 року.

Відносно позовних вимог про визнання протиправними висновків викладених в Акті перевірки № 295/1503/НОМЕР_1 від 22.01.2014 року, то суд апеляційної інстанції враховує, що висновки цього Акту являються суб'єктивними переконаннями контролюючого органу, не мають наперед встановленої сили, не мають зобов'язального характеру, підлягають оцінці уповноваженим органом при перевірці обставин, які зумовили проведення цієї перевірки, а тому такі висновки самостійно не порушують прав та інтересів позивача.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

При цьому, враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із аналізу наведених положень видно, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

З матеріалів справи видно, що на підставі вищевказаного Акта перевірки від 22.01.2014 року відповідачем винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 р. № про застосування штрафних санкцій у розмірі 10 % грошового зобов'язання сплаченого з затримкою, що становить 17,62 грн..

Таким чином, об'єктивність висновків перевірки підлягає судовій оцінці у справі щодо оскарження кінцевого рішення податкового органу.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав і для задоволення усіх позовних вимог.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 12.02.2015 року прийнята за результатами повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.03.2016 року.