Справа № 803/180/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Луцьк Справа № 803/180/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача Богдан В.В.,

представника відповідача Оленюка І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області до Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» про стягнення капіталізованих платежів,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області (далі - позивач, відділення, ВФСС у місті Володимир-Волинський) звернулося в суд з адміністративним позовом до Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» (далі - відповідач, кооператив, СГК «Риковичі») про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 87 623,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» 07 травня 2001 року зареєстрований у ВФСС у місті Володимир-Волинський Волинської області як страхувальник зі сплати обов'язкових страхових платежів.

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 від 14 липня 1999 року, громадянин ОСОБА_3 отримав професійне захворювання внаслідок роботи трактористом на АПК «Риковичі». Висновком Нововолинської міжрайонної МСЕК від 15 липня 1999 року ОСОБА_3 встановлено 60% втрати професійної працездатності, проте без дати чергового переогляду (довічно).

Постановою відділення Фонду від 29 липня 2002 року №3296 продовжено раніше призначену страхову виплату в розмірі 31,16 грн., а постановою від 23 січня 2015 року №0304/280/280 щомісячну виплату перераховано і на даний час вона складає 282,13 грн.

Крім того, на підприємстві відповідача 03 серпня 1968 року отримала виробничу травму громадянка ОСОБА_4, 03 серпня 1968 року був складений та затверджений Акт форми Н-1 про нещасний випадок. За висновком МСЕК від 29 червня 1992 року серії ВТЕ №038910 їй встановлено 80% втрати професійної працездатності та 2 групу інвалідності безстроково.

Постановою відділення Фонду від 30 липня 2004 року №649 потерпілій продовжено раніше призначену страхову виплату в розмірі 7,5 грн. Постановою відділення Фонду від 23 січня 2015 року №0304/268/268/23 щомісячну виплату перераховано і на даний час вона складає 382,34 грн.

Згідно даних отриманих від Іваничівського відділення Нововолинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, 07 жовтня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

На підставі статей 112, 110, 1205 Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а також Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 765 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області провело розрахунок капіталізованих коштів потерпілим від нещасного випадку на виробництві, загальний розмір яких згідно розрахунку станом на 01 листопада 2015 року становить 87 623,89 грн.

Відтак 04 листопада 2015 року позивач направив голові ліквідаційної комісії СГК «Риковичі» заяву про визнання грошових вимог у загальному розмірі 87 623,89 грн., однак вказана заява відповідачем залишена без задоволення. На підставі вищевикладеного відділення просить суд стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області капіталізовані платежі у розмірі 87 623,89 грн.

Представник позивача, суб'єкта владних повноважень, у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд стягнути з СГК «Риковичі» капіталізовані платежі у розмірі 87 623,89 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову в повному обсязі, усно пояснив суду, що процедура ліквідації Сільськогосподарського кооперативу розпочата ще в 2004 році. Відповідно до протоколу загальних зборів громадян села Риковичі та членів СГК «Риковичі» від 17 лютого 2004 року було прийнято рішення про ліквідацію СГК «Риковичі» та подано оголошення про неї у районну газету. З моменту опублікування оголошення позивач не звертався з кредиторською вимогою. На сьогоднішній момент рахунки відповідача закриті, майно відсутнє, документи фонду за 1948-2003 роки СГК «Риковичі» здані до трудового архіву Іваничівського району. За таких обставин відсутні будь-які грошові кошти для сплати капіталізованих платежів. Щодо осіб, які отримали каліцтво внаслідок нещасного випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та розміру їх щомісячної страхової суми не заперечував. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному об'ємі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлено, що Сільськогосподарський кооператив «Риковичі» 28 березня 2000 року зареєстрований як юридична особа, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.46-48).

Підприємство зареєстровано страхувальником та перебуває на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іваничівському районі Волинської області згідно страхового свідоцтва від 07 травня 2001 року (а.с.12).

Як вбачається зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та опису документів, які надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії останнім внесено запис 07 жовтня 2015 року, в стані припинення, за рішенням засновників СГК «Риловичі» про ліквідацію підприємства (а.с.46-48,70).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується представниками сторін у судовому засіданні, що 04 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання грошових вимог, яка отримана особисто головою ліквідаційної комісії Оленюком І.Я. 07 листопада 2015 року (а.с.9 -10 зворот, 11).

На підставі вищезазначеної заяви, Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області проведено капіталізацію та розрахунок капіталізованих платежів для виплати їх у майбутньому потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01 листопада 2015 року розмір належних до виплати коштів становить 87 623,89 грн., які просить суд стягнути з відповідача (а.с.6).

Однак, станом на день звернення до суду з зазначеним адміністративним позовом вказана заява залишена без задоволення СГК «Риковичі».

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Частиною другою статті 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки засновниками Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» прийнято рішення про припинення юридичної особи шляхом її ліквідації, тому належні кошти для виплати потерпілим внаслідок нещасного випадку мають бути капіталізовані та стягнуті з кооперативу у порядку, що передбачений законом.

При цьому суд зазначає, що Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області стало відомо про ліквідацію відповідача 07 жовтня 2015 року згідно отриманих даних від Іваничівського відділення Нововолинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, а, відтак, саме з цієї дати необхідно обраховувати шестимісячний строк звернення до суду передбачений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, який відділенням у даному випадку не пропущений.

Разом з тим, не заслуговують на увагу суду, пояснення представника відповідача, що оголошення в газету було подано в 2004 році за рішення загальних зборів громадян села Риковичі та членів СГК «Риковичі» від 17 лютого 2004 року з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої, третьої статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Частиною п'ятою та шостою статті 105 Цивільного кодексу України передбачений строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

З наведеної норми процесуального права та матеріалів справи слідує, що рішення засновників юридичної особи було прийнято 09 жовтня 2015 року, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації державний реєстратор вніс 07 жовтня 2015 року, що підтверджується Спеціальним витягом, а заяву про визнання грошових коштів позивач надіслав 04 листопада 2015 року на адресу відповідача, яка отримана останнім 07 листопада 2015 року. Відтак, дії Фонду є правомірними і вимога заявлена у строк передбачений статтею 105 ЦК України.

За змістом статей 15, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків.

Фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок внесків роботодавців, капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що на випадок ліквідації платоспроможної юридичної особи поширюються вимоги статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та положення Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765 (далі - Порядок).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 26 червня 2012 року №21-156а12, яка в силу вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 вказаного Порядку, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Пунктом 2 цього ж Порядку визначено, що розрахунок щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю або перед членами їх сімей, здійснюється таким чином: 1) щомісячні виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати по догляду за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на придбання інвалідами або Фондом спеціальних засобів пересування, запасних частин до них, а також витрати на придбання палива, ремонт і технічне обслуговування транспортних засобів - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на оздоровлення - з розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки - для інвалідів I групи щороку, іншим інвалідам - один раз на три роки; 5) витрати на пенсійне забезпечення - виходячи з основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підставі даних Фонду; 6) витрати на професійну переорієнтацію, професійне навчання або перекваліфікацію потерпілого за індивідуальною програмою реабілітації інваліда (якщо з часу встановлення інвалідності минуло не більше одного року) - з розрахунку середньомісячного заробітку протягом терміну, визначеного програмою реабілітації; 7) одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого - у розмірах, що встановлюються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( № 1105-XIV). Нарахування такої виплати здійснюється на підставі висновку лікувального закладу щодо можливості настання стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

На підставі вищезазначеного порядку Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області здійснені розрахунки потреби в капіталізації коштів по ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

При цьому, керуючись принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі судом встановлено, що вищезазначені особи наразі перебувають на пенсійному забезпеченні в Управлінні Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області та отримують пенсію, що підтверджується листом від 03 березня 2016 року №888/02 (а.с.65-68).

Оцінюючи належність та обґрунтованість розрахунків виконаних Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 працював трактористом на АПК «Риковичі» та 18 червня 1998 року при ремонті отримав травму ноги, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 від 14 липня 1999 року, підписаний головою та членами комісії і скріплений печаткою (а.с.13 зворот). Згідно довідки Нововолинської міжрайонної МСЕК від 15 липня 1999 року ступінь втрати працездатності ОСОБА_3 становить 60%. Постановою ВФСС у місті Володимирі-Волинському від 29 липня 2002 року №3296, з врахуванням подальшого перерахунку здійсненого постановою від 23 січня 2015 року №0304/280/280, ОСОБА_3 призначено щомісячну виплату у розмірі 282,13 грн (а.с.15-16).

Згідно виконаного позивачем розрахунку, потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим ОСОБА_3 становить 56256,72 грн (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 працювала різноробочою рільничої бригади в колгоспі імені Калініна та 03 серпня 1968 року при скирдуванні соломи впала зі скирди вдарившись головою та втратила свідомість, що підтверджується актом №2 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 03 серпня 1968 року. Згідно виписки з акту огляду МСЕКУ від 29 червня 1992 року №038910 ступінь втрати працездатності ОСОБА_4 становить 80%. Постановою ВФСС у місті Володимирі-Волинському від 30 липня 2004 року №649, з врахуванням подальшого перерахунку здійсненого постановою від 23 січня 2015 року №0304/268/268/23, ОСОБА_4 призначено щомісячну виплату у розмірі 382,34 грн. (а.с. 6,17-21).

Згідно виконаного позивачем розрахунку, потреба в капіталізації коштів належних до стягнення з СГК «Риковичі» для розрахунку з потерпілою ОСОБА_4 становить 31 367,17 грн. Вищезазначений розрахунок повністю відповідає Порядку капіталізації платежів, а тому вказані кошти на законних підставах підлягають до стягнення з СГК «Риковичі» (а.с.6).

Судом не беруться до уваги доводи представника відповідача про відсутність майна юридичної особи для задоволення вимог кредиторів оскільки за змістом частини третьої статті 110 Цивільного кодексу України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Таким чином, проаналізувавши виконані Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області розрахунки потреби в капіталізації коштів по потерпілим від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що вищезазначені розрахунки є обґрунтовані та виконані позивачем у відповідності до вимог Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765, а відтак капіталізовані кошти у розмірі 87 623,89 грн. по вищезазначеним особам підлягають до стягнення з Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі».

За правилами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, суб'єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 87 623,89 грн. капіталізованих платежів по потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області капіталізованих платежів у розмірі 87 623,89 грн.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 765, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області до Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» про стягнення капіталізованих платежів - задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Риковичі» (45340, Волинська обл., Іваничівський район, село Риковичі, вулиця Садова,1, ідентифікаційний код юридичної особи 03735506) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Володимирі-Волинському Волинської області (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 117, ідентифікаційний код юридичної особи25910186) 87 623,89 грн. (вісімдесят сім тисяч шістсот двадцять три гривні вісімдесят дев'ять копійок) капіталізованих платежів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 18 березня 2016 року.