Справа № 2а-3176/11/1270
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Київ К/9991/21141/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Піддубняка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Луганської митниці

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23.09.2011

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2011

у справі № 2а-3176/11/1270

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»

до Луганської митниці

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» подано позов про скасування податкового повідомлення-рішення Луганської митниці форми «Р» від 18.01.2011 № 5 в частині визначення податкового зобов'язання з ввізного мита в сумі 2441337,28 грн. та скасування податкового повідомлення-рішення Луганської митниці форми «Р» від 18.01.2011 № 6 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 10253616,56 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.09.2011, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2011, позов задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення Луганської митниці форми «Р» від 18.01.2011 № 5 в частині визначення податкового зобов'язання з ввізного мита в сумі 2441337,28 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення Луганської митниці форми «Р» від 18.01.2011 № 6 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 10253616,56 грн.

Луганська митниця подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю. Посилається на порушення судами норм матеріального права: ст. 67 Конституції України, ст. 41 Податкового кодексу України, п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Луганською митницею у період з 27.09.2010 по 31.12.2010 проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання митного законодавства за період з 01.10.2009 по 31.08.201, за результатами якої складено акт від 31.12.2010 № 0010/0/702000000/.

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем ч.1 ст. 81, ч.1 ст.261, ч.1 ст. 264, п.7 ч. 2 ст. 267, ч.6 с. 268 Митного кодексу України, норм Закону України «Про єдиний митний тариф» від 05.02.1992 № 2097-ХІІ, п.п. 5.18.1-5.18.2 п. 5.18. ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР.

Перевіркою встановлено, що під час здійснення митного оформлення обладнання, яке ввозилося позивачем на митну територію України за контрактом № SC-АМК №070802 від 02.08.07 з компанією SUMITOMO CORPORATION (Японія), визначення митної вартості здійснювалося за 1-м методом за ціною договору.

За результатом здійснення Луганською митницею контролю за правильністю визначення митної вартості товарів після закінчення операцій їх митного оформлення та пропуску через митний кордон України були виявлені обставини, що вплинули на рівень задекларованої митної вартості обладнання.

Луганською митницею здійснено перерахунок митної вартості обладнання, стосовно якого виявлено невідповідність наданих до митного оформлення відомостей обліковим даним підприємства, про що прийнято рішення про визначення митної вартості обладнання від 28.12.2010 № 702000006/2010/003127/3.

Згідно з рішенням від 28.12.2010 № 702000006/2010/003127/3 до митної вартості товару, зазначеної позивачем, включено ціну за додаткове зберігання обладнання у розмірі 442000000 японських ієн, та визначено податкові зобов'язання позивача в сумі: 10 155 963,07 грн. (ввізне мито - 1 953 069,82 грн., податок на додану вартість - 8 202 893,25 грн.), які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

На підставі акта перевірки відповідачем складено:

- податкове повідомлення форми «Р» від 18.01.2011 № 5 про визначення позивачу грошового зобов'язання з ввізного мита в загальній сумі 2449792,34 грн., в т.ч. в сумі 1959833,87 грн. за основним платежем та в сумі 489958,47 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення форми «Р» від 18.01.2011 № 6 про визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 10755084,93 грн., в т.ч. в сумі 8604067,94 грн. за основним платежем та в сумі 2151016,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем оспорено в суді податкові повідомлення-рішення в частині грошових зобов'язань з ввізного мита в сумі 1953069,82 грн. за основним платежем і в сумі 488267,46 грн. за штрафними санкціями та з податку на додану вартість в сумі 8202893,25 грн. за основним платежем та в сумі 2050723,31 грн. за штрафними санкціями, визначених позивачу відповідачем за результатами перевірки правильності декларування митної вартості товарів (обладнання), ввезених позивачем на митну територію України за контрактом з компанією SUMITOMO CORPORATION (Японія), оскільки відповідач вважає, що до митної вартості обладнання необхідно включити 442000000 японських єн за додаткове зберігання обладнання за межами митної території України.

При вирішенні справи в цій частині судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення відповідача від 28.12.2010 № 702000006/2010/003127/3 про визначення митної вартості, за яким, зокрема до митної вартості товару, зазначеної позивачем, відповідачем включено ціну за додаткове зберігання обладнання та нараховано у зв'язку з цим оспорювані грошові зобов'язання з ввізного мита та податку на додану вартість, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011 у справі № 2а-810/11/1270 скасовано.

Донецький апеляційний адміністративний суд у справі № 2а-810/11/1270 встановив обставини, за яких дійшов висновку про протиправність рішення від 28.12.2010 № 702000006/2010/003127/3 про визначення митної вартості.

З огляду на те, що рішення відповідача від 28.12.2010 № 702000006/2010/003127/3 про визначення митної вартості, на підставі якого відповідачем за податковими повідомленнями-рішеннями від 18.01.2011 № 5 та від 18.01.2011 № 6 визначено податкові зобов'язання з ввізного мита та податку на додану вартість, є скасованим судом через його протиправність, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про протиправність вказаних податкових повідомлень-рішень в оспорюваних частинах.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає за правильне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луганської митниці залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23.09.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В.Ланченко

Ю.І. Цвіркун