Справа № 751/12000/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про оскарження дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М., -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулось до Новозаводського районного суду м. Чернігова із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 23.11.2015 року № ВП № 47558270;

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 23.11.2015 року у розмірі 2040,00 грн. у виконавчому провадженні № 47558270.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.12.2015 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області (надалі також апелянт) зазначає, що порушення строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору не звільняє державного виконавця від обов'язку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», щодо стягнення з боржника, який не виконав судове рішення у встановлений строк, виконавчого збору. Це можливо виключно за наявності постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Недотримання зазначеного строку не порушує права позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки постанова про стягнення з боржника виконавчого збору була винесена з передбачених законом підстав.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Новзаводського районного суду м. Чернігова від 23.08.2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова (надалі також УПФУ в Новозаводському районі міста Чернігова) здійснити ОСОБА_6 перерахунок та виплату державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 25.05.2011 року по 22.07.2011 року.

05.09.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі постанови суду від 23 серпня 2011 року за позовом ОСОБА_6 до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити певні дії, було видано виконавчий лист № 2-а-9502/11.

26.12.2011 року заступником начальника Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2012 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова - залишено без задоволення, постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.08.2011 року залишено без змін.

15.06.2012 року Новзаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист згідно постанови Новзаводського районного суду м. Чернігова від 23.08.2011 року, якою зобов'язано УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити ОСОБА_6 перерахунок та виплату державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.05.2011 року по 22.07.2011 року.

29.04.2015 року заяву ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задоволено, поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-а-9502/11, виданого 05 вересня 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, на підставі постанови суду від 23 серпня 2011 року за позовом ОСОБА_6 до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

15.05.2015 року апелянтом винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з надходженням заяви про примусове виконання від 14.05.2015 року, та надано семиденний строк для виконання рішення суду в самостійному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду України від 02.06.2015 року ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.04.2015 року залишено без змін.

27.07.2015 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова замінено боржника у виконавчому провадженні, а саме: замінено УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова на його правонаступника - Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (надалі також УПФУ в м. Чернігові).

23.11.2015 року головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн.

30.11.2015 року листом № 26079/04 УПФУ в м. Чернігові повідомило апелянта про те, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання провести призначення, перерахунок та виплату боргу ОСОБА_6 виконано частково в частині здійснення перерахунку пенсії. Здійснити виплату заборгованості Управління не має можливості у зв'язку із відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення державним виконавцем будь-яких дій для примусового виконання виконавчого листа, а тому, позовні вимоги УПФУ в м. Чернігові підлягають задоволенню, а постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП № 47558270 від 23 листопада 2015 року скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Прийняття виконавчого документу до виконання регламентовано нормами статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі також Закон № 606).

Згідно частини другої статті 25 Закону № 606, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

15.05.2015 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для виконання рішення суду в самостійному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось УПФУ в м. Чернігові рішення суду в самостійному порядку виконано не було.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону № 606 боржник зобов'язані в триденний термін з дня надходження даної постанови письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником (або причини невиконання рішення з наданням підтверджуючих документів), а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження).

Згідно з пунктом 1 статті 27 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі ж отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до статті 28 Закону № 606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить чітко визначеного строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору, але визначає обов'язковість його стягнення у разі невиконання боржником рішення у строк встановлений для самостійного виконання. Винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору з порушенням строків не є підставою для її скасування взагалі.

Разом з тим, порушення строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору не звільняє державного виконавця від обов'язку, передбаченого Законом № 606, щодо стягнення з боржника, який не виконав судове рішення у встановлений строк, виконавчого збору.

З урахуванням наведеного, а також, оскільки рішення суду Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Чернігові у встановлений державним виконавцем для самостійного виконання строк не було виконано в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.11.2015 року ВП№47558270, прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Підставою для стягнення з боржника виконавчого збору є ненадання ним документального підтвердження виконання рішення у строк, встановлений зазначеним Законом, для самостійного виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в хвалах Вищого адміністративного суду України від 29.01.2014 року у справі № К/800/24633/13, від 20.11.2013 року у справі № К/800/43538/13.

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 наводиться визначення виконавчого збору, згідно якої виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до пунктів 1, 6 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа; якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 41, 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові судовий збір за подання адміністративного позову до суду у розмірі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові за рахунок бюджетних асигнувань на користь Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1339 (одну тисячу триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.