Справа № 539/2826/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/48076/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі №539/2826/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенськму районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенськму районі Полтавської області, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії позивача із заробітної плати за період виконання робіт в зоні відчуження на підставі довідки ВЧ 2975 №3 від 09.01.2015 р. про проведення перерахування заробітної плати ОСОБА_1 на підставі діючого з 01.01.2012 року пункту 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію з 2015 року (з моменту звернення до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі) на підставі довідки №3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ЛНА на ЧАЕС за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року із суми 2182,75 крб., яка була перерахована на підставі діючих постанов Уряду, що регламентують порядок оплати праці у 30-кілометровій зоні ЧАЕС та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому Постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210.
Позовні вимоги мотивовані тим, що він є пенсіонером і учасником ЛНА на ЧАЕС І- категорії, та інвалідом II групи. Грошове забезпечення, як військовослужбовцю, було йому нараховане та виплачене без врахування документів, які на той час були під грифом таємно та для службового користування і діяли на той час та є чинними тепер. У зв`язку з перерахуванням зарплати відповідно довідки №3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ЛНА на ЧАЕС він звернувся до відповідача про перерахунок нарахованої пенсії, однак, управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області необґрунтовано відмовило, вважає такі дії відповідача неправомірними.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволені. Визнані дії управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до довідки від 09.01.2015 року №3, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , неправомірними. Зобов`язане управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 09.01.2015 року №3, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , починаючи з 06.02.2015 року з урахуванням сплачених сум.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції. В позові відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, з 30.06.2005 р. має ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі.
ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині № НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 .
З військової частини НОМЕР_2 в січні 1987 року позивач був направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 09.01.1987 року по 20.03.1987 року в складі в/ч НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою від 22.03.1987 р. №226, виданою військовою частиною НОМЕР_3 , та довідкою №51/3636 від 16.12.1992 року, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.
Згідно з довідкою №3 від 09.01.2015 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за час роботи в зоні відчуження з 01.03.1987 р. по 31.03.1987 р. за місцем роботи перерахована заробітна плата у сумі 2182,75 крб. з урахуванням коефіцієнту 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року.
ОСОБА_1 06.02.2015 року звернувся до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі із заявою з приводу перерахунку та виплати йому пенсії згідно довідки від 09.01.2015 р. №3, однак, листом від 08.05.2015 року відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за березень 1987 року було проведене з порушенням норм чинного законодавства.
Не погодившись з діями УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов`язання відповідача здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до п.4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 на підставі довідки № 3 від 09.01.2015 року з перерахованої заробітної плати за роботу (службу) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року в розмірі 2182,75 крб.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС повністю підтверджена відповідним посвідченням, довідками військової частини та галузевого архіву Міноборони України, а відповідачем не доведено, що дані, які містяться в довідці від 09.01.2015 року № 3, виданій в/ч НОМЕР_1 , містять неправдиві або недостовірні відомості.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові суд апеляційної інстанції виходив з правомірності дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_4 від 09.01.2015 р. № 3, яка за висновками суду є неналежною. оскільки. в порушення Порядку відповідач у березні 1987 р. брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не повний робочий місяць, а військовою частиною безпідставно обчислена заробітна плата позивача за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.
Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі виданої довідки про заробітну плату відповідно п.4 Порядку, який передбачає роботу вахтовим методом.
Згідно ч.1 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Відповідно ч.7 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 1210).
Відповідно п.1 Порядку №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Пунктом 2 Порядку № 1210 передбачено, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.
Згідно пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що прапорщик ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_3 брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.01.1987 року по 22.03.1987 року у зоні № 3відповідно копії довідки військової частини НОМЕР_3 від 22.03.1987 року № 226.

Довідкою Центрального архіву Міноборони України від 16.12.1992 року № 51/3636 підтверджено, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_3 (с. Оране) з 09.01.1987 року (наказ № 3) по 22.03.1987 року (наказ № 85), а саме, проводив роботи на ЧАЕС (парк АЕС Ліс, вивіз ґрунту, валка лісу, Яново корчівля лісу, ремонт техніки в парку АЕС, очищення від снігу території, що прилягає по 4-му енергоблоку АЕС). У довідці зазначені дні виїзду за січень: 9, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 29, 30; лютий: 1, 2, 3, 4, 14, 15, 16, 18, 19, 22, 24, 26, 27; березень: 1, 2, 3, 4, 6, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 17, 18, 19.
Апеляційним судом встановлено, що повним календарним місяцем (з 1 числа по останнє число місяця), відпрацьованим у зоні відчуження за період з 09.01.1987 року по 22.03.1987 року, для ОСОБА_1 є лютий 1987 року, тому саме за цей місяць, у відповідності до пп.3 п.3 Порядку № 1210 йому повинна бути перерахована заробітна плата.
Разом з тим, військовою частиною НОМЕР_1 у довідці № 3 від 09.01.2015 р. безпідставно обчислено заробітну плату позивача за період з 01.03.1987 року по 31.03.1987 року, хоча у вказаний місяць позивач працював у зоні відчуження, відповідно архівної довідки, 14 днів
Апеляційний суд обґрунтовано відхилив посилання позивача на необхідність перерахування йому пенсії і врахуванням перерахунку заробітної плати за роботу у зоні відчуження на підставі п.4 Порядку № 1210, так як вказана норма регулює обчислення заробітної плати за роботу, що проводилась вахтовим методом.
Так, відповідно до п.4 Порядку № 1210, якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не працював вахтовим методом, робота проводилася шляхом виїзду до зони відчуження у певні дні, при цьому, у березні 1987 року відсутні виїзди у зону відчуження протягом 14 календарних днів підряд.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що до спірних відносин щодо обчислення позивачеві пенсії підлягає застосуванню пп.3 п.3, а не п.4 Порядку №1210, тому заробітна плата позивачеві за роботу в зоні відчуження повинна бути обчислена за лютий 1987 року.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до вірних висновків, що довідка військової частини НОМЕР_4 від 09.01.2015 р. №3 про проведення перерахування заробітної плати ОСОБА_1 на підставі пункту 4 Порядку № 1210 не може бути застосована для перерахунку пенсії позивачу, а відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії за вказаними фактичними обставинами справи відповідає вимогам діючого законодавства.
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд відхилив посилання позивача на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.01.2014 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 р. по справі № 539/5073/13-а, оскільки ОСОБА_2 , за позовом якого ухвалені вищевказані судові рішення, пропрацював у зоні відчуження менше календарного повного місяця, а тому пенсія йому обчислюється за іншим пунктом Порядку №1210 ніж у позивача по даній справі.
Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -
У Х В А Л И Л А :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судді: