Справа № 826/18288/15
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

16 березня 2016 року м. Київ К/800/7122/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Приходько І.В.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імплекс Капітал»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2015 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імплекс Капітал»

до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа-Захід»

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і акта перевірки, –

В С Т А Н О В И В :

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

У зв’язку з тим, що касаційна скарга була подана скаржником до суду касаційної інстанції після внесення змін до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (редакція діє з 01.09.2015) Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22.05.2015, ст. 4 Закону № 3674-VI у новій редакції передбачає, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги юридичною особою на рішення суду за позовною заявою майнового характеру, ставка судового збору встановлена у такому розмірі: 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не менше 120 % від 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У редакції закону, що діяв на момент звернення скаржника з позовом до суду першої інстанції, розмір ставки, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру складав: 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної платити не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, що на момент звернення скаржника до суду з позовом складало 1827 грн. та 4872 грн. відповідно.

Отже, розмір ставки, який підлягав сплаті при зверненні позивачем з позовом до суду першої інстанції складав 4872 грн. Таким чином, за подачу касаційної скарги розмір ставки складає 5846,4 грн., що становить 120% розміру ставки, що підлягала сплаті при зверненні з позовом до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником додано квитанцію № 0.0.519601135.1 від 14.01.2016 р., з якої вбачається, що сума сплати судового збору складає 1378 грн., в той час як у даній справі предметом розгляду є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на загальну суму 939 189,99 грн., тобто вимога майнового характеру.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення до суду з позовною заявою) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, скаржнику необхідно було сплатити судовий збір: за звернення до суду з касаційною скаргою 5 846,4 грн. – за вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (вимога майнового характеру) та 87,7 грн. – за вимогу про визнання протиправним та скасування акта перевірки ( вимога немайнового характеру), що разом складає 5934,1 грн.

Як встановлено суддею-доповідачем, скаржником додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі меншому ніж встановлено законом.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 4 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки касаційна скарга підписана представником позивача без зазначення прізвища та ініціалів та без надання документів на підтвердження повноважень представника.

Частиною 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п’ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 р. набрала законної сили 16.02.2016 р. В той час як касаційну скаргу було направлено скаржником до суду касаційної інстанції 16.03.2016 р., тобто з порушенням строку на касаційне оскарження. Однак, матеріали касаційної скарги не містять клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та доказів, на підтвердження дати отримання копії рішення суду апеляційної інстанції, з огляду на які суд може визнати поважними підстави пропуску такого строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, скаржнику слід надати суду касаційної інстанції належні докази, якими за даних обставин можуть бути: розписка про отримання оскаржуваного судового рішення (у разі його нарочного одержання), оригінал поштового конверту, в якому рішення суду було надіслано на адресу скаржника (у разі отримання копії рішення поштою), а також будь-які інші фактичні дані, що засвідчили б дату ознайомлення скаржника з повним текстом ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 р., з огляду на яку скаржником дотримано строк на касаційне оскарження, визначений ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 цього Кодексу, або ж докази, якими б підтверджувалась поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 3 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 213 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведеного та відповідно до приписів ч. 4 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків у строк протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 210 – 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імплекс Капітал» залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Імплекс Капітал» строк для усунення недоліків касаційної скарги – протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько