Справа № 826/23871/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

14 березня 2016 року м. Київ К/800/6668/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров’я України

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року

за позовом Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров’я України

до Державної фінансової інспекції України

про часткове визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції України, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 вимоги від 02.10.2015 №04-14/1363.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров’я України, в якій позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд.

Як видно з доданих до касаційної скарги судових рішень, відповідачем, відповідно до п. 2.6 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на II квартал 2015 року, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров’я України за період з 01 січня 2011 року по 01 червня 2015 року, за наслідками якої складено акт ревізії від 01 вересня 2015 року № 04-21/12. На підставі акта ревізії відповідачем винесено вимогу № 04-14/1363 від 02 жовтня 2015 року, пунктом 1 та 2 якої позивача зобов’язано опрацювати матеріали ревізії, усунути вказані порушення та забезпечити відшкодування збитків в установленому законодавством порядку (п.1 вимоги) та розглянути питання про притягнення до встановленої законом відповідальності працівників Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров’я України, відповідальних за зазначені порушення (п.2 вимоги).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постанові від 07 жовтня 2014 року № 21-368а14.

За таких обставин, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що пункт 1 вимоги стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, в той час як вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги і не є обов'язковими до виконання, з огляду на що не тягнуть юридичних наслідків для позивача, а тому не порушують його прав та інтересів. Стосовно ж пункту 2 вимоги зазначив, що позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо протиправного характеру вказаного пункту вимоги, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до норми пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед