Справа № 161/6581/15а,2а/161/236/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Справа № 876/8098/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2015р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання протиправними дії відповідача про відмову у призначенні йому пільгової пенсії, передбаченої ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання зарахувати - 09.06.1986р., 10.06.1986р. та 11.06.1986р. дні, які він перебував у відрядженні на Чорнобильській атомній станції, для врахування при призначенні пільгової пенсії із зменшенням віку на 10 років, передбаченої ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання відповідача призначити пільгову пенсію з врахуванням зменшення віку на 10 років, як ліквідатору 2 категорії у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення -26.02.2015р.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії, передбаченої ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області зарахувати 09 червня 1986 року, 10 червня 1986 року та 11 червня 1986 року - дні які ОСОБА_1 перебував у відрядженні на Чорнобильській атомній станції, для врахування при призначенні пільгової пенсії із зменшенням віку на 10 років, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з урахуванням зменшення віку на 10 років, як ліквідатору другої категорії у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення 26 лютого 2015 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв'язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували його участь в роботах в зоні відчуження. З огляду на вказане, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській катастрофі АЕС у 1986 році другої категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1.

23.01.1986 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду водія Штабу цивільного оборони Волинської області (на теперішній час Управління з питань цивільного захисту Волинської обласної державної адміністрації).

Наказом начальника Штабу Цивільної оборони Волинської області від 05 червня 1986 року № 73 підполковника Кібенка І.І., начальника обласних курсів ЦО та водія легкового автомобіля ОСОБА_1 на автомобілі ГАЗ-53 № 18-85 ВНЛ було відряджено з 9 по 11 червня 1986 року на перевантажний пункт в с. Дитятки Київської області для доставки респіраторів Р-2. На підставі даного наказу ОСОБА_1 було видане «Командировочное предписание» № 277.

Відповідно до довідок № 144/02-06/2-15 від 23.02.2015р. та № 327/02-06/215 від 28.05.2015 року, виданої Управлінням з питань цивільного захисту Волинської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника штабу цивільної оборони Волинської області від 05.06.1986р. № 73, вибув у відрядження в с.Дитятки Київської області з 9 по 11 червня 1986 року в районі Чорнобильської АЕС на посаді водія.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС другої категорії, що підтверджується посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році - 2 категорії серії НОМЕР_1, яке видане 31.10.1995 року Волинською облдержадміністрацією.

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з заявою про призначення йому пенсії, як ліквідатору-чорнобильцю, віднесеному до 2 категорії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому копії посвідчення ліквідатора, виписки із наказу про відрядження, довідки про період перебування, копія відрядного припису, трудової книжки та інших документів.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області від 05.03.2015 року № 8 позивачу відмовлено у призначені пенсії у зв'язку з відсутністю підтвердження роботи на ліквідації аварії в зоні відчуження.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому відмова відповідача в призначенні такої пенсії є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій:

учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.

Згідно пп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9.03.1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення у встановленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку подав усі необхідні документи, що передбачені Порядком. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 09червня 1986 року по 11 червня 1986 року був зайнятий на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, здійснював доставку респіраторів Р-2 на Чорнобильську атомну електростанцію, відпрацював в зоні небезпеки - три дні, що підтверджується приписом пр. відрядження № 277, а тому він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.02.2015 року (з моменту звернення з заявою про призначення пенсії).

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2015р. у адміністративній справі № 161/6581/15-а (провадження № 2а/161/236/15) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 21.03.2016 року.