Справа № 818/3689/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 р. Справа № 818/3689/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бартош Н.С.
Суддів: Філатова Ю.М. , Мельнікової Л.В.
за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2015р. по справі № 818/3689/15
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправним рішення відповідача про відмову у видачі посвідчення про пільги та зобов`язати оформити та видати відповідне посвідчення у встановленому порядку.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її син - ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойове завдання в ході проведення АТО в Донецькій області. Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Відповідач відмовив їй у видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув, посилаючи на те, що син загинув, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. позовні вимоги задоволено.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу з 24.03.2014 року Сумським об`єднаним міським військовим комісаріатом Сумської області та з 30.06.2014 року був відряджений до сектору А (зона проведення АТО) (а.с. 24).
ОСОБА_2 10.10.2014 року загинув внаслідок протиправних дій свого командира - старшого лейтенанта ОСОБА_3 - заступника командира 8-ї батареї.
Відповідно до обставин, встановлених наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за № 171 від 15.10.2014року, довідкою про причину смерті № 464 від 11.10.2014 року, актом спеціального розслідування смертельного випадку внаслідок необережного поводження зі зброєю, судовими рішеннями (вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2015 року у справі № 219/7613/2014-к, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року по справі № 818/3655/14), що набрали законної сили, смерть настала в результаті гострої кровотечі, яка утворилась внаслідок вогнепального кульового поранення живота з ушкодженням грижової артерії (а.с. 42-45, 106).
В матеріалах справи наявні сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого), видані Сумським об`єднаним міським військовим комісаріатом Сумської області від 27.10.2014 року №2/3065/1, №2/3065/4, №2/3065/3, в яких сповіщається про те, що молодший сержант ОСОБА_2 , 1986 р.н., призваний на військову службу під час мобілізації 24.03.2014 року Сумським ОМВК м. Суми загинув 10.10.2014 року, виконуючи бойове завдання в ході проведення АТО в Донецькій області. Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.26-28).
ОСОБА_1 , як мати загиблого, 15.09.2015 р. звернулась до Сумського міського військового комісаріату із заявою про видачу їй посвідчення про право користування пільгами, які встановлені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (а.с.102, зворотній бік).
Вказана заява Сумським міським військовим комісаріатом 22.10.2015р. надіслана до відповідача з додатками: списком військового комісаріату на видачу посвідчення, копіями паспорта, ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , довідки про проходження військової служби, свідоцтва про смерть РАЦС, довідки медзакладу про причину смерті, витягу з наказу командира військової частини, сповіщення сім`ї військового комісаріату померлого (загиблого) військовослужбовця), що відповідає вимогам переліку документів для отримання посвідчення членами сімей загиблих військовослужбовців, які загинули під час проведення антитерористичної операції, відповідно до порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби ( надалі - постанова № 379) (а.с.102).
Рішенням начальника відділу соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.10.2015 року № 11/2510 позивачці відмовлено в задоволенні заяви (а.с. 41, 108).
Відмовляючи позивачці у видачі посвідчення про право користування пільгами, які встановлені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідач посилається на вимоги п. 2 ст. 3 вказаного Закону та на той факт, що при судово-токсикологічному дослідженні трупу ОСОБА_2 встановлено наявність етилового спирту, що свідчить про те, що під час загибелі ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Не погодившись з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, позивачем при зверненні до військового комісаріату було надано всі необхідні документи, висновки відповідача є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 379 від 28.05.1993 року установлено, що посвідчення видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками N 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.
Крім того, вказаною постановою зазначено, що на Міністерство оборони України покладено обов`язок забезпечити виготовлення бланків посвідчень у необхідній кількості та видачу їх військовими комісаріатами членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.
Позивачем при зверненні до військового комісаріату надано документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) військовослужбовця - сина, виданий військовим комісаріатом та інші необхідні документи, що не заперечується відповідачем.
Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 під час виконання службового обов`язку вчинив в стані алкогольного сп`яніння дії, що призвели до загибелі, тому на нього не розповсюджується дія Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей і як наслідок, члени його родини не мають права на отримання одноразової грошової допомоги.
Судова колегія не погоджується з вказаним посиланням та зазначає наступне.
Порядок роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, в тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження служби, здійснюється відповідно до Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 року №937 ( надалі - інструкція № 937).
Згідно п. 2.2 Інструкції встановлено, що на районні військові комісаріати покладаються: забезпечення згідно із законодавством соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, ветеранів війни та військової служби та членів їх сімей; ведення обліку осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України у запас або у відставку, крім військовослужбовців строкової служби (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних", для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону; прийняття від осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (крім військовослужбовців строкової служби) документів для призначення органами Пенсійного фонду України (далі - органи, що призначають пенсії) пенсій відповідно до Закону та надсилання їх в обласний військовий комісаріат. Рішення про надання такого права районному військовому комісаріату приймається обласним військовим комісаром; сприяння звільненим з військової служби військовослужбовцям і членам сімей померлих військовослужбовців у своєчасному огляді в медико-соціальних експертних комісіях (далі - МСЕК), якщо їх право на пенсію, допомогу або пільги пов`язане із встановленням інвалідності; роз`яснення законодавства з питань соціального забезпечення і пільг, що встановлені особам, звільненим із військової служби, та членам їх сімей; розгляд звернень, які надходять до військового комісаріату, з питань соціального забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також ведення прийому громадян, які звертаються з цих питань, видача пенсіонерам необхідних довідок та інших документів; сприяння звільненим з військової служби військовослужбовцям, яким встановлена інвалідність, і членам сімей померлих військовослужбовців в оформленні документів, необхідних для виплати в належних випадках одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності військовослужбовців; видача в установленому порядку особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців (пункти 4.16 та 4.17 розділу IV цієї Інструкції) посвідчень на встановлені для них чинним законодавством пільги.
Відповідно до п. 2.10 Інструкції за роботу із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей в області відповідає обласний військовий комісар. Робота із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей здійснюється відділом соціального забезпечення обласного військового комісаріату.
Пунктом № 4.16 вказаної Інструкції передбачено, що облік, видача та списання посвідчень покладаються на посадових осіб обласного військового комісаріату.
В листі Фінансово - економічного управління Північного оперативного командування від 24.01.2000 р. №34/3/15 вбачається, що видача документів суворого обліку, які виписуються для пенсіонерів Міністерстві оборони України і повністю оформляються в облвійськкоматі, проводиться на підставі відомості (а.с.99).
На виписаний бланк суворого обліку обласним військовим комісаріатом виписується два примірника відомості і разом з бланком документу висилаються до районного (міського) військового комісаріату.
Районним (міським) військовим комісаріатом при врученні бланку заповнюються графи 5-6 відомості, завіряються підписом райвіськкома і скріпляються відтиском печатки. Перший екземпляр відомості повертається до обласного військового комісаріату, другий екземпляр зберігається в районному військовому комісаріаті.
З урахуванням викладеної вимоги, з метою посилення соціального захисту членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження служби, та контролю за законністю видачі пільгових посвідчень підпис пільгових посвідчень здійснює військовий комісар обласного військового комісаріату, а посвідчення завіряється гербовою печаткою обласного військового комісаріату.
Функціональними обов`язками начальника відділу соціального забезпечення, затвердженими військовим комісаром обласного військового комісаріату, доведення прийнятого рішення покладене на начальника відділу соціального забезпечення обласного військового комісаріату шляхом оформлення та представлення на підпис військовому комісару обласного військового комісаріату пільгового посвідчення або доведення відмови у видачі посвідчення військовому комісару районного (міського) військового комісаріату.
Військовий комісар районного (міського) військового комісаріату доводить прийняте рішення до заявника шляхом видачі пільгового посвідчення або листом про відмову у видачі пільгового посвідчення.
Заявник або його представник про отримання пільгового посвідчення розписується в списку на видачу пільгового посвідчення, а про відмову у видачі отримує відповідь по поштовим листом, або розписується на другому примірнику листа з відмовою.
Судова колегія вважає безпідставним посилання апелянта на перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, як на підставу відмови в видачі посвідчення , оскільки його смерть настала не у зв`язку з перебуванням останнього в стані алкогольного сп`яніння, а у зв`язку з вогнепальним кульовим пораненням живота з ушкодженням грижової артерії, спричиненим його командиром.
Таким чином, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, розглянувши подані документи, судова колегія дійшла висновку, що відповідачем безпідставно відмолено позивачу в оформленні посвідчення про право користування пільгами, які встановлені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей".
Однак, судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції про зобов`язання відповідача оформити та видати посвідчення з урахуванням наступного.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.
Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченими ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням повноважень, наданих суду ч. 2 ст. 11 КАС України, для повного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог позивача та зобов`язати Сумський обласний військовий комісаріат вчинити дії щодо оформлення та видачі посвідчення ОСОБА_1 про право користування пільгами, які встановлені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей".
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину суду першої інстанції в частині зобов`язання оформити та видати посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув, на зобов`язання вчинити дії щодо оформлення та видачі такого посвідчення.
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
У відповідності до п.1 ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального є підставою для зміни постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2015р. по справі № 818/3689/15 змінити.
Абзац третій резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції:
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинити дії щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 посвідчення про право користування пільгами, які встановлені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей" для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті під час проходження військової служби.
В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.15 р. по справі № 818/3689/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Філатов Ю.М. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 14.03.2016 р.