Справа № 826/20818/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державної міграційної служби України в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві, які полягають у відмові повернути ОСОБА_2 зайво та незаконно стягнуті з неї кошти за додаткові послуги, за бланк паспорта під час оформлення та видачі паспорта для виїзду за кордон (НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року) в розмірі 444 грн. 30 коп. та кошти в сумі 120 грн. 34 коп. за послугу «Внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон»», яка з боку відділу з централізованого оформлення документів №3 Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві фактично виконана не була; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби в місті Києві повернути ОСОБА_2 зайво та незаконно стягнуті з неї кошти за додаткові послуги, за бланк паспорта під час оформлення та видачі паспорта для виїзду за кордон (НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року) в розмірі 444 грн. 30 коп. та кошти в сумі 120 грн. 34 коп. за не виконану фактично додаткову платну послугу; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу, які складають 3000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 73 гри. 08 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до відділу централізованого оформлення документів №3 Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві з метою оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Крім заяви - анкети встановленого зразка, позивачем було надано на вимогу працівників Відділу платіжні документи про сплату державного мита у розмірі 340,00 грн., про сплату вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 270 грн. 00 коп. та про оплату послуг ДМС України за оформлення паспорта для виїзду за кордон у розмірі 174 грн. 30 коп.

Сплата позивачем вартості бланка паспорта у розмірі 270,00 грн. 00 коп. та оплати послуг ДМС України за оформлення паспорта для виїзду за кордон у розмірі 174 грн. 30 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій. Отримувачем вказаних коштів визначено "ГУ ДМСУ в м. Києві".

На підставі поданих документів позивачем було отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року.

На вимогу відділу з централізованого оформлення документів №3 Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві ОСОБА_2 було подано заяву від 01 червня 2013 року про надання ДМС України додаткової послуги «Внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон» на підставі пункту 29 «ПЕРЕЛІКУ платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 р. N 795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1098 (1098-2011-п).

Як убачається з матеріалів справи, оплата за дану додаткову послугу сумою 120 грн. 34 коп. про «Внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон» підтверджується квитанцією №1/460164 від 01 червня 2013 року.

Однак, як було встановлено судом першої інстанції, жодної відмітки про внесення відповідних відомостей про номер та серію другого паспорта позивача для виїзду за кордон (НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року) у первинний паспорт для виїзду за кордон (ЕН 179571 строк дії від 27.07.2010 до 27.07.2013) на виконання приписів пункту 29 «ПЕРЕЛІКУ платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 р. N 795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1098 (1098-2011-п), відділом з централізованого оформлення документів №3 Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві внесено не було.

08 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві з вимогою повернути їй зайво та незаконно стягнуті кошти за отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон (НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року).

Листом № 1-14/У965-15 від 13 серпня 2015 року позивача повідомлено, що вимоги відповідача щодо сплати позивачем вартості бланка паспорта у розмірі 120 грн. 34 коп. та за надання послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 444 грн. 30 коп., як передумови для надання відповідної адміністративної послуги, є обґрунтованим.

ОСОБА_2 вважає наведену інформацію у вказаному вище листі фактичною відмовою у вчиненні дій з повернення, на її думку, зайво та незаконно стягнених коштів за отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон (НОМЕР_1, дата видачі 05 червня 2013 року).

У зв'язку з відсутністю в Правилах оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231, у редакції на час звернення до суб'єкта владних повноважень, приписів щодо необхідності сплатити вартість бланку паспорта та послуг за його оформлення, позивач, звернувся до суду з даним позовом щодо повернення сплачених ним коштів.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері є Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" №3857-ХІІ від 21 січня 1994 року у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Приписами статті 2 названого Закону закріплено, що документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

На реалізацію наведеної бланкетної норми, Кабінетом Міністрів України 31 березня 1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Так, у пункті 10 згаданих Правил закріплено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Справляння державного мита за видачу паспорта також закріплено пунктом 9 Правил №213.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" №7-93 від 21 січня 1993 року платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Пунктом 5 статті 2 та підпунктом "б" пункту 6 статті 3 названого Декрету закріплено, що державне мито справляється за видачу документів на право виїзду за кордон і про запрошення в Україну осіб з інших країн, за продовження строку їх дії та за внесення змін до цих документів та становить 170 грн.

Жодних інших платежів ані Законом №3857-ХІІ, ані Порядком №231 на момент звернення позивача з заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон не передбачено.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року, винесеної у справі №21-441а13, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що сплата установленого Декретом державного мита за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом №3857-ХІІ та Правилами №231 - спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Так, відповідно до частини 1 статті 244(2) Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, посилання апелянта на пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України №795 від 04 червня 2007 року "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання" у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26 жовтня 2011 року в обґрунтування правомірності стягнення плати за надання послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26 жовтня 2011 року "Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг" в обґрунтування правомірності стягнення вартості бланка такого паспорта є неправомірним.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведена правомірність та обґрунтованість дій, які полягають у стягненні з ОСОБА_2 вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 270 грн. 00 коп. (ставка вартості бланка паспорта за видачу паспорта в 10-денний термін) та оплати послуг ДМС України за оформлення паспорта для виїзду за кордон у розмірі 174 грн. 30 коп. (подвійна ставка послуг ДМС України).

Крім того, оскільки послуга «Внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон» з боку Відділу з централізованого оформлення документів №3 Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві виконана не була, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні, кошти, стягнуті з ОСОБА_2 у сумі 120 грн. 34 коп. підлягають поверненню останній.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, як суб'єкта владних повноважень спростовуються висновками суду першої інстанції, викладеними у постанові, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2016 р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.