Справа № 338/1011/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/8034/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку її пенсії у зв'язку з втратою годувальника з урахуванням пільгового стажу роботи померлого чоловіка - ОСОБА_2; зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи її покійного чоловіка ОСОБА_2 з 27.09.1979 року по 30.10.1986 року, з 01.11.1986 року по 28.06.1993 року, як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі, та зобов'язати зробити перерахунок та виплатити їй пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу померлого годувальника з моменту призначення пенсії.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи її чоловіка ОСОБА_2 з 27.09.1979 року по 30.10.1986 року, з 01.11.1986 року по 31.12.1990 року, як трудовий стаж в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1, з 01 травня 2015 року.

Відповідач - управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області постанову суду першої інстанції оскаржив, подавши апеляційну скаргу. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості. До заяви позивача не було додано необхідних підтверджуючих документів, а саме - письмових договорів про роботу її чоловіка в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тому немає правових підстав для обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в кратному розмірі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню.

15 травня 2015 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із втратою годувальника і просила перерахувати її пенсію, зарахувавши у стаж роботи її померлого чоловіка - ОСОБА_2, його роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

25.06.2015 року управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області листом №3338/03 відмовило у перерахунку пенсії з посиланням на те, що пільгове обчислення стажу поширюється тільки на працівників, які уклали письмові строкові договори про роботу в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що період роботи ОСОБА_2 з 27.09.1979 року по 30.10.1986 року, з 01.11.1986 року по 31.12.1990 року в районах Крайньої Півночі підтверджений, тому відповідачем було безпідставно відмовлено в перерахунку пенсії позивача у зв'язку з втратою годувальника - ОСОБА_2

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд і зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до статті 37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру призначеної пенсії померлого годувальника.

Оскільки пенсія за втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при визначенні розміру такої пенсії повинен братися розрахунок пенсії на день смерті годувальника.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що за таких обставин підстав для зарахування зазначеного скажу при обчисленні позивачу пенсії у зв'язку із втратою годувальника немає, оскільки для визначення розміру пенсії по втраті годувальника повинен братися розрахунок призначеної пенсії годувальника на день його смерті.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 27.10.2015 року у справі № 345/1928/14-а, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України право отримання пенсії є особистим правом, яке пов'язане з конкретною особою, воно не може передаватися іншим особам та не входить в коло спадкових прав.

Судом досліджено, що ОСОБА_2 помер, однак за життя він не скористався правом перерахунку та виплати пенсії з урахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі у співвідношенні 1:1,5, тобто кожний рік роботи на півночі як півтора роки.

Враховуючи, що право перерахунку та виплати пенсії з урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі за життя ОСОБА_2 не отримав, та беручи до уваги, що зазначене право не підлягає спадкуванню та правонаступництву, відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивача у зв'язку з втратою годувальника втраті годувальника.

Відтак, ,висновок суду першої інстанції є помилковим, а позовні вимоги позивача безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального права, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.41, ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської задовольнити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року у справі № 338/1011/15-а скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Постанова складена в повному обсязі 21.03.2016 року