Справа № 826/21325/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Компанії "Нокіа Солюшнз енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой"

до

1) Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

2) Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія "Нокіа Солюшнз енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой" звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 14.01.2015 № 246/10/26-58-20-02-11 та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 протиправно рішенням, викладеним у формі листа від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11, відмовив позивачу у поверненні переплати з податку на прибуток на поточний рахунок представництва компанії.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення відповідач-1 обґрунтовує тим, що позивач безпідставно просить повернути суми податку на прибуток, які від дня виникнення перевищують строк 1095 днів.

Представник відповідача-2 у судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу без участі уповноваженого представника та відмовити у задоволенні позову, оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві не порушувало прав та законних інтересів позивача.

Крім того, представник відповідача-1 у судовому засіданні подав клопотання про залишення позовної заяви в частині позовної щодо визнання протиправним та скасування рішення від 14.01.2015 № 246/10/26-58-20-02-11 без розгляду, оскільки позивачем не дотримано строк звернення з адміністративним позовом до суду.

В частинах першій та другій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем-1, оскаржуване рішення, викладене у формі листа від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11, надійшло на поштове відділення для вручення позивачу 01.03.2015, в цей же день було здійснено досилання поштової кореспонденції на поштове відділення за місцем обслуговування позивача. Відтак спірне рішення було доставлено до поштового відділення за місцем обслуговування позивача лише 02.03.2015, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення Київ-38. Даний адміністративний позов був направлений 02.09.2015 представником позивача до суду за допомогою засобів поштового зв’язку, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення Київ-53.

Таким чином, суд встановив, що позивач звернувся до суду в межах шестимісячного строку, який встановлений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому клопотання відповідача-1 про залишення позовної заяви в частині позовної щодо визнання протиправним та скасування рішення від 14.01.2015 № 246/10/26-58-20-02-11 без розгляду є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві листом від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11 повідомила позивачу, що для підтвердження надміру сплачених коштів з податку на прибуток та за результатами проведеного аналізу податкової звітності з податку на прибуток за 2013 р. необхідне проведення документальної перевірки Представництва "Нокіа Солюшнз Енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой" (код 26559822). За результатами перевірки буде наданий висновок підтвердженої переплати по податку на прибуток, на підставі якого буде вирішено питання про повернення надміру сплачених коштів.

Компанія "Нокіа Солюшнз енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой", не погоджуючись з такою позицією відповідача-1, стверджуючи що у позивача відсутній податковий борг, що підтверджується актами звіряння розрахунків за податками та є безумовною підставою для повернення надміру сплаченого податку на прибуток, звернулася з відповідним позовом до суду.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно із підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

В статті 43 Податкового кодексу України зазначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно із пунктом 7 Порядку, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242. За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства. За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за сім робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу. Місцевий фінансовий орган у строк не пізніше ніж протягом двох робочих днів здійснює погодження отриманих висновків шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, засвідченим печаткою, та повертає їх згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Міндоходів. Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що платник податків за відсутності податкового боргу має право на повернення надміру сплаченого податку, подавши до податкового органу заяву про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми та зазначивши напрям перерахування коштів. В свою чергу, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платника податків готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Відтак, повернення надміру сплаченого податку здійснюється органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів виключно на підставі висновку підготовленого та переданого податковим органом.

Суд встановив, що 20.08.2015 Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві отримала заяву Представництва "Нокіа Солюшнз енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой" про повернення надміру сплаченого податку на прибуток на поточний рахунок представництва.

Крім того, відповідачем-1 в письмових запереченнях зазначено, що переплата з податку на прибуток в сумі 9973805 грн. була наявна у позивача ще станом на 31.12.2011.

Відтак, суд встановив, що позивачем подано до відповідача-1 заяву про повернення надміру сплаченого податку на прибуток протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, із зазначенням у заяві напряму перерахування коштів та за відсутності податкового боргу.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1, викладене у формі листа від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11, оскільки вважає, що Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві даним рішенням відмовила позивачу у поверненні переплати з податку на прибуток на поточний рахунок представництва компанії.

Однак, суд звертає увагу, що спірне рішення від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11 не містить відмови у поверненні Представництву "Нокіа Солюшнз Енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой" переплати з податку на прибуток на поточний рахунок, зокрема, у рішенні зазначено наступне: «Для підтвердження надміру сплачених коштів з податку на прибуток та за результатами проведеного аналізу податкової звітності з податку на прибуток за 2013 р. необхідне проведення документальної перевірки Представництва "Нокіа Солюшнз Енд Нетворкс Бранч Оперейшнз Ой" (код 26559822). За результатами перевірки буде наданий висновок підтвердженої переплати по податку на прибуток, на підставі якого буде вирішено питання про повернення надміру сплачених коштів.».

Частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Відтак, суд встановив, що оскаржуване рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, викладене у формі листа від 14.01.2015 № 246/10/26/58-20-02-11 не порушує прав позивача, а тому позовна вимога в даній частині не підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи, що повернення надміру сплаченого податку здійснюється відповідачем-2 виключно на підставі висновку підготовленого та переданого податковим органом та враховуючи, що відповідач-1 не надсилав до відповідача-2 висновок із зазначенням суми, що підлягає поверненню, то позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплаченої суми грошового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 4 458 725,00 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов