Справа № 520/12650/14-а
Суддя: Прохоров П. А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/37/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Кудіновій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Одеси адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову №376 від 07.08.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, як необґрунтовану, безпідставну та винесену з порушенням діючого законодавства.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача повторно в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на зазначені обставини, та виходячи з положень ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, а відповідач є субєктом владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі правовідносини.

07.08.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області відносно позивача було винесено Постанову № 376 по справі про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до змісту цієї постанови, виконуючий обовязки начальника Інспекції ДАБК ОСОБА_2, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 30.07.2014 року, припис інспекції від 30.07.2014 року, акт перевірки від 30.07.2014 року, визнав позивача ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень.

На спростування зазначених обставин позивач вказував та посилався на те, що

Відповідно до п.п.15-22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553. постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься Інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю виключно за результатами та на підставі матеріалів перевірок, що передували даті винесення постанови.

Та при цьому з тексту оскаржуваної Постанови вбачається, що вона ґрунтується на матеріалах перевірки достовірності відомостей, наведених ОСОБА_1 в Декларації про початок виконання будівельних робіт від 23.04.2014р. № ОД01, яка проводилась 30.07.2014р.

Згідно з п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, граничний термін, протягом якого Інспекції мають право проводити перевірки достовірності даних, наведених замовниками у Деклараціях про початок виконання будівельних робіт З місяці здати подання таких документів.

Таким чином - Декларація про початок виконання будівельних робіт була подана 23.04.2014р. термін на проведення перевірки достовірності наведених в ній даних сплинув 23.07.2014р. В оскаржуваній Постанові зазначено, що перевірка проводилась 30.07.2014р.. тобто з порушенням передбаченого строку.

Разом з тим позивач наголошує на тому, що про проведення перевірки 30.07.2014 року його належним чином сповіщено не було, та при її проведенні він присутнім не був, що суперечить п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю: перевірка здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Поряд із тим позивач вказував на те, що оскаржувана постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, винесена 07.08.2014 року, в той час, коли правопорушення, про яке притягнення до відповідальності за вчинення якого винесено зазначену постанову відповідач вважає вчиненим 23.04.2015 року, тобто із порушенням передбаченого ст. 38 КУпАП 2-х місячного строку.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженими Указом Президента України від 08.04.2011 року передбачено, що основними завданнями ДАБК є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме:

здійснення у межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаним із створенням об'єктів архітектури тощо.

Відповідно до статті 287 КУпАП. постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд. у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах у повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного суд вказує на те, що представник відповідача неодноразово не зявлявся у судові засідання та не надав жодних заперечень щодо вимог позову та викладених у ньому обставин, в той час, коли відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України саме на відповідача покладено обовязок доведення законності його дій, за наслідком чого суд приймає пояснення та посилання позивача та вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити наступне: 14 квітня 2015 року Конституційний Суд України офіційно оприлюднив прийняте 8 квітня Рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України (№3-рп/2015), відповідно до якого Конституційний суд визнав положення ч.2 ст. 172-1 неконституційними.

Таким чином суд розяснює, що ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду в загальному порядку, що передбачено ст. 185-186 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 128, 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції ДАБК в Одеській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Інспекції ДАБК в Одеській області №376 від 07.08.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 96 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Прохоров П. А.