Справа № 826/17625/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 лютого 2016 року № 826/17625/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, за участю третіх осіб - Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп» (далі - позивач, ТОВ «Олімп») до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1, ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві), за участю третіх осіб - Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо неповернення ТОВ «Олімп» документів, вилучених згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013;

визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС України у м. Києві щодо неповернення ТОВ «Олімп» документів, вилучених згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013;

зобов'язати ДФС України повернути ТОВ «Олімп» документи, вилучені згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013;

зобов'язати ГУ ДФС України у м. Києві повернути ТОВ «Олімп» документи, вилучені згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачів 1 та 2 подали письмові заперечення проти позову, в яких просили відмовити у його задоволенні повністю.

Представник Генеральної прокуратури України подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу за відсутності представника.

З урахуванням положень частини шостої статті 128 КАС України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що в межах кримінального провадження №0000013 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Грабового П.С. під час проведення слідчих дій щодо збирання доказів у розслідуванні кримінальної справи вилучено первинну документацію ТОВ «Олімп» по взаємовідносинах з ТОВ «Сагуаро», ТОВ «АСС Буд Груп», ТОВ «Екотех СМУ», ТОВ «Камтес» та ПП «СКС-Буд».

Під час проведення виїмки складено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.04.2013, в якому перелічені усі первинні бухгалтерські, банківські та інші документи, які вилучені у ТОВ «Олімп».

Старшим слідчим в ОВС ГСУ ФР Міндоходів України Борисенком В.М. в межах відповідного кримінального провадження винесено постанову від 04.06.2013 про проведення податкової перевірки ТОВ Олімп». На виконання цієї постанови 20.06.2013 ДПІ у Дніпровському районі ДПІ ДФС у м. Києві видано наказ № 55 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

ДПІ у Дніпровському районі ДПІ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Олімп» з питань правильності нарахування та повноти сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ПП «Скс -Буд», ТОВ «Сагуаро», ТОВ «Асс Буд Груп», ТОВ «Екотех-СМУ», ТОВ «Камтес» за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року, за результатами якої складено акт від 08.07.2013 №252/22-221-30973577 та, в подальшому, на підставі висновків акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 19.07.2013, які оскаржені позивачем в судовому порядку.

Позивач, посилаючись на неодноразове звернення до контролюючих органів із заявами про повернення вилучених документів з метою подання їх до суду, де розглядається справа про оскарження податкових повідомлень-рішень, вважаючи неповернення йому оригіналів первинної документації протиправною бездіяльністю податкових органів, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

В силу вимог пункту 85.5 статті 85 Податкового кодексу України забороняється вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінально-процесуальним законом.

Відповідно до пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Таким чином, у разі, коли первинні бухгалтерські документи вилучені правоохоронними органами податковий орган має право вжити заходи для доступу до вилучених документів, які були підставою для формування показників податкової звітності платника податків, який перевіряється.

Позивач 20.05.2014 звертався до старшого оперуповноваженого з ОВС УПМ ДПС у м. Києві із заявою про повернення вилучених документів з метою подання їх до суду, де розглядалась справа про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Проте, як пояснив позивач жодної відповіді ним отримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з тим, що документи, які є предметом перевірки у позивача вилучено, ДПІ у Дніпровському районі ДПІ ДФС у м. Києві звернулась із запитом від 25.06.2013 №238/8/22-208 до ГУ ДФС у м. Києві про надіслання йому вилучених документів.

В свою чергу, ГУ ДФС у м. Києві надіслало лист від 25.06.2013 №1455/7/07-0715 до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві та документи, вилучені співробітниками УМП ДПС у Києві відповідно до ухвали суду від 28.02.2013 та протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.04.2013, для врахування при проведенні перевірки позивача.

За результатами позапланової виїзної перевірки позивача ДПІ у Дніпровському районі ДПІ ДФС у м. Києві, призначеної на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України Борисенка В.М. від 04.06.2013, складено акт від 08.07.2013 №252/22-221-30973577 та в подальшому на підставі висновків, викладених у ньому прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.07.2013 № та №, які оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою старшого слідчого з ОВС слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міндоходів підполковника податкової міліції Лисенко О.О. від 07.11.2013 закрито кримінальне провадження № 0000003 в частині та постановлено, зокрема, вилучені під час проведення слідчих дій речі, предмети та документи повернути їх власникам.

Проте, як стверджує позивач, оригінали первинних документів позивач не отримував, у зв'язку з чим неодноразово звертався із запитами про повернення документів.

Позивач вважає протиправними дії, бездіяльність ДФС України, ГУ ДФС України у м. Києві щодо повернення ТОВ «Олімп» документів, вилучених згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013.

Надаючи оцінку позовним вимогам з урахуванням принципу верховенства права, завдань адміністративного судочинства та способів захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що, звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій, бездіяльності контролюючого органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене й в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте, ці рішення, дії або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Реалізація особою права на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження будь-яких рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, не покладає на суд беззаперечного обов'язку щодо надання такого захисту безвідносно до змісту позовних вимог та наявності спірних публічно-правових правовідносин.

Таким чином, питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог позивача, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право.

Дослідивши матеріали справи, позивач фактично не погоджується із діями та бездіяльністю слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС під час кримінального провадження № 0000003, оскільки оригінали документів, які позивач просить повернути відповідачів, до контролюючого органу не повертались.

При цьому, згідно постанови про закриття провадження від 07.11.2013 старшим слідчим з ОВС слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міндоходів підполковника податкової міліції Лисенко О.О. постановлено, зокрема, вилучені під час проведення слідчих дій речі, предмети та документи повернути їх власникам.

Відповідно до ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КПК України), слідчий - службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Статтею 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора в разі неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.

Суд звертає увагу, що питання щодо заміни неналежного відповідача на належного в ході судового розгляду не ставилось, як і не заявлено позовних вимог до слідчого чи інших процесуальних осіб.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, а саме з листа старшого слідчого з ОВС слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС підполковника податкової міліції Лисенко О.О. від 23.11.2015, що ним вживаються заходи щодо встановлення місцезнаходження первинних документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Олімп» по взаємовідносинах з його контрагентами, вилучених 01.04.2013 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Грабового П.С. від 28.02.2013 по кримінальному провадженню №0000013. Проте, на час підготовки даної відповіді заходи по встановленню місцезнаходження документів тривають.

Крім того, під час розгляду справи, третьою особою було повідомлено у своєму листі від 05.10.2015 №05/3-11678-15, що вищевказане кримінальне провадження № 0000003 (об'єднане з кримінальним провадженням № 0000013) за фактами діяльності ряду фіктивних підприємств у подальшому об'єднано з кримінальним провадженням №0000004 і передано за підслідністю до Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку визначені позивачем відповідачі не є належними відповідачами за заявленими позовними вимогами, на вирішення спору саме за якими наполягає позивач, а спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються кримінально-процесуальним законодавством, тобто на переконання суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним.

Тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДФС України, ГУ ДФС України у м. Києві щодо неповернення ТОВ «Олімп» документів, вилучених згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 01.04.2013 та зобов'язання вчинити дії задоволенню не підлягають як такі, що не можуть призвести до захисту прав позивача, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко