Справа № 804/627/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 р. Справа № 804/627/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Бондаренка В.Ю. Катриченка Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови,-
01 лютого 2016 року публічне акціонерне товариство «Авіаційна компанія «Дніпроавіа» звернулося до суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №511121 17.10.2015 р. про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.
Відповідно до вказаної постанови 03 жовтня 2015 року під час здійснення прикордонного контролю у пункті пропуску «Дніпропетровськ» рейсу №504 сполученням «Домодєдово-Дніпропетровськ» прикордонним нарядом було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_7, який на паспортний контроль пред'явив національний паспорт РФ серії НОМЕР_1 від 20.11.2003 p., та громадянина Російської Федерації, ОСОБА_8, який на паспортний контроль пред'явив національний паспорт РФ серії НОМЕР_2 від 19.10.2013 p., тобто намагалися перетнути державний кордон України без встановлених документів. Своїми діями громадяни порушили п.1 Постанови КМУ від 30.01.2015 р. №23 «Про зупинення дії окремих положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації».
В свою чергу, справа про правопорушення стосовно перевізника - ПАТ «АК «Дніпроавіа» - 19.11.2015 року була розглянута у відсутності представника перевізника, перевізника не було сповіщено про місце і час розгляду справи та клопотання про відкладення розгляду справи не надавалися.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що під час здійснення прикордонного контролю у пункті пропуску «Дніпропетровськ-авіа» рейсу № 504 сполученням «Домодєдово - Дніпропетровськ» прикордонним нарядом було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_7, громадянина Російської Федерації ОСОБА_8. Зазначені особи надали паспорта громадян РФ.
За виявленим фактом перевезення позивачем пасажирів без необхідних документів для в'їзду до держави прямування, посадовою особою відділу прикордонної служби «Дніпропетровськ - аеропорт» за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» 03.10.2016 р. відносно ПАТ «АК «Дніпроавіа» складено протокол №510121 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.
Твердження позивача про те, що він не був вчасно повідомлений про місце та час розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, останній був складений в присутності представника авіакомпанії ОСОБА_10.
Оскаржувана позивачем постанова була прийнята відповідно до Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" та є правомірною.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
03 жовтня 2016 року під час здійснення прикордонного контролю у пункті пропуску «Дніпропетровськ - авіа» рейсу № 504 сполученням «Домодєдово - Дніпропетровськ» прикордонним нарядом було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на паспортний контроль пред'явив паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1, виданий 20.11.2003 року та громадянина Російської Федерації ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на паспортний контроль пред'явив паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2, виданий 19.10.2013 року.
Факт не пропуску громадянина РФ ОСОБА_7 та громадянина РФ ОСОБА_8 підтверджується Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України прийнятим начальником 1-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дніпропетровськ - аеропорт» лейтенантом Купчик Юлією Романівною.
Список пасажирів, які слідували на зазначеному вище рейсі, що міститься в матеріалах адміністративної справи та попередньо наданий авіакомпанією «Дніпроавіа», підтверджує факт перебування зазначених громадян на рейсі № 504 сполученням «Домодєдово - Дніпропетровськ».
За виявленим фактом перевезення позивачем пасажирів без необхідних документів для в'їзду до держави прямування, посадовою особою відділу прикордонної служби «Дніпропетровськ - аеропорт» за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» 03.10.16 відносно ПАТ «АК «Дніпроавіа» складено протокол №510121 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.
Представника ПАТ «АК «Дніпроавіа» ОСОБА_10 було ознайомлено з вищевказаним протоколом. ОСОБА_10 є представником ПАТ «АК «Дніпроавіа», що встановлено з графіків роботи представників, які подаються всіма авіакомпаніями, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення відповідно до п. 2.1 Наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 29.08.11 №627 «Порядок дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон».
Режим у пунктах пропуску для міжнародного та міждержавного сполучення встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону за погодженням з начальником митного органу та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон, та Наказом начальника Харківського прикордонного загону від 24.02.2012 р. «Про затвердження Режимних правил у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Дніпропетровськ», зареєстрований в Головному управлінні юстиції у Харківській області 06.03.2013 р. за №22/1385, яким визначено заходи щодо дотримання режиму у пункті пропуску всіма органами, службами та суб'єктами господарської діяльності, які пов'язані із здійсненням міжнародних перевезень пасажирів та погоджений з керівниками контрольних органів і служб. Зазначений наказ доведено до всіх заінтересованих осіб шляхом видання в засобах масової інформації, а саме в газеті від 03.12.2012 №25 (1314) «Вісті Придніпров'я», даний нормативним документ вважається таким, що набрав законної сили та вступив в дію з моменту опублікування.
17 жовтня 2015 року в приміщенні Харківського прикордонного загону відбувся розгляд справи. Представник позивача не прибув, хоча був повідомлений встановленим порядком згідно отриманої копії протоколу №510121, яку підписала представник авіакомпанії ОСОБА_10
Начальником Харківського прикордонного загону полковником Вавринюком В.П. було розглянуто справу про правопорушення, передбачене ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».
Твердження позивача про те, що він не був вчасно повідомлений про місце та час розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень №510121 від 03.10.15 року, останній був складений в присутності представника авіакомпанії ОСОБА_10, якій встановленим порядком було вручено другий примірник протоколу, в якому зазначено про дату, час та місце розгляду справи. Про отримання примірника проколу ОСОБА_10 свідчить власноручний підпис.
Постановою КМУ від 30.01.15 року №23 «Про зупинення дії окремих положень Угоди між Урядом України та Урядом РФ про безвізові поїздки громадян України і РФ» внесено зміни до Додатку 1 Перелік документів громадян Російської Федерації для в'їзду, виїзду, перебування і пересування територією України, Угоди між Урядом України та Урядом РФ від 16.01.97 «Про безвізові поїздки громадян України і РФ», а саме зупинено дію пункту 1 зазначеного міжнародного договору. З 01.03.2015 р. громадяни РФ не мають права в'їжджати на територію України по паспорту громадянина Російської Федерації.
Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011, іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного ним Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Також відповідно до статті 15 зазначеного Закону в'їзд та виїзд з України здійснюється іноземцями та особами без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
Згідно п. 12 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортний документ це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред'явника, дає право на в'їзд або виїзд і визнаний Україною.
Статтею 8 Закону України «Про прикордонний контроль» визначені умови перетинання державного кордону іноземцями та особами без громадянства у разі в'їзду в Україну, а саме:1) наявності в нього дійсного паспортного документа: 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в'їзду в Україну; 3) наявності в нього в'їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України: 4) підтвердження мети запланованого перебування; 5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.
Відповідно до ч. 12 ст. 100 Повітряного кодексу України за переміщення через державний кордон України іноземців чи осіб без громадянства без документів для в'їзду в Україну або з документами, оформленими з порушенням вимог, установлених законодавством України, авіаперевізники несуть відповідальність, передбачену законом. За здійснення міжнародного повітряного перевезення пасажира без документів, необхідних для в'їзду в Україну чи для в'їзду в іноземну державу з України, авіаційний перевізник несе відповідальність у порядку та розмірах, установлених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» № 2920-III від 10.01.2002 р. підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.
Статтею 13 Конвенції від 07.12.44 «Про міжнародну цивільну авіацію» визначено, що закони і правила Договірної держави, які належать до допуску на її територію або відправленню з її території пасажирів, екіпажу або вантажу повітряних суден, такі як правила, що стосуються в'їзду, випуску, імміграції, паспортного і митного контролю і карантину, дотримуються такими пасажирами й екіпажем або від їх імені, а також щодо вантажу при прибутті, вибутті або під час знаходження на території цієї Держави.
Норми Гвадалахарської конвенції 1961 р. визначають, що фактичним перевізником вважається авіакомпанія, яка надає літак за договором чартеру чи на інших правових засадах. Якщо фактичний перевізник здійснює перевезення на умовах Варшавської конвенції 1929 р., то на нього, як і на перевізника за договором, поширюються правила Варшавської конвенції. Позов про відшкодування шкоди може бути заявлений потерпілим за його вибором до фактичного перевізника чи перевіз ника, який уклав договір, або до обох. Права і обов'язки фактичного перевізника та перевізника визначають на підставі укладеного ними договору чартеру й застосовуваного до нього національного законодавства.
Таким чином, в діях ПАТ «АК «Дніпроавіа»» присутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».
Згідно з Законом України від 2 грудня 2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності перевізників, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення», останній був прийнятий з метою імплементації статті 7 Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми, яку було підписано від імені України 17 листопада 2005 року. Зазначена стаття передбачає, зокрема, що кожна Сторона вживає законодавчі або інші відповідні заходи з метою запобігання використанню транспортних засобів, якими користуються комерційні перевізники, в цілях торгівлі людьми. Відповідно до пункту 3 ст. 7 Конвенції такі заходи охоплюють впровадження обов'язку комерційних перевізників, включаючи будь-яку транспортну компанію або власника чи користувача будь-якого транспортного засобу, впевнитися, що всі пасажири мають документи, необхідні для в'їзду до приймаючої Держави.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» штраф, не сплачений у встановлений частиною третьою цієї статті строк, підлягає примусовому стягненню на умовах і в порядку, визначених Законом України "Про виконавче провадження".
07 грудня 2015 року на адресу Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції м. Дніпропетровська направлено заяву про примусове виконання постанови начальника Харківського прикордонного загону.
Суд не приймає доводи позивача, що ОСОБА_10 не є представником авіакомпанії в аеропорту "Дніпропетровськ", так як відповідно до наданих відповідачем графіків роботи представників "Дніпроавіа" в аеропорту "Дніпропетровськ", які складаються на кожен місяць, ОСОБА_10 є представником "Дніпроавіа", що підтверджується її особистим підписом. При цьому суд враховує, що ОСОБА_10, як представник авіаперевізника, не обов'язково має працювати саме в ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа".
В ході судового засідання представник позивача не зміг підтвердити належним чином, яка саме особа, крім ОСОБА_10, була представником ПАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" в аеропорту "Дніпропетровськ" в день складання протоколу - 03 жовтня 2015 року, якщо ОСОБА_10 не є таким представником.
Вирішуючи спір по суті, суд також виходить з того, що будь-які незначні та формальні порушення в ході складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови від 17 жовтня 2015 року начальником Харківського прикордонного загону, не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, оскільки оскаржувана постанова Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №510121 від 17.10.2015 р. винесена відповідно до норм чинного законодавства України та є правомірною.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 18 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 18 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник