Справа № 344/1110/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1110/16-а
Провадження № 2-а/344/122/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:
в позові вказано, що 10/03/1998 р. позивача звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я. Після відставки вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України від 19/02/2002 р., який набрав законну силу 28/05/2002 р. позивача позбавлено волі на 7 років, на підставі ст. 54 КК України позбавлено військового звання «полковник». При цьому позивач вказує, що був полковником у відставці. Зазначений позивачем суд не направив копію вироку до Міністерства оборони України, а тому не було прийнято наказу про позбавлення позивача військового звання на виконання вироку суду. Тому позивач не вважає себе таким, якого позбавлено військового звання. При цьому позивач вважає, що строк давності виконання покарання про позбавлення військового звання за ст. 80 КК України закінчився. Тому позивач вважає, що відсутні підстави для невиплати йому відповідного виду пенсії полковника у відставці. Позивач просив суд визнати дії Військового комісаріату про припинення виплати позивачу військової пенсії з 28/05/2002 р. незаконними та виконати відповідні дії для поновлення позивачу пенсії.

В позові позивач вказав на клопотання про продовження пропущеного процесуального строку.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач не надав суду жодного доказу того, що у нього існували будь-які поважні причини щодо пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин позивачем не доведено обставини щодо визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Військовий комісаріат подав суду заперечення проти позову, відповідно до якого поновлення військового звання можливе у зв`язку з незаконним засудженням; виплата військової пенсії припиняється за ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у разі позбавлення волі особи, якій призначено пенсію відповідно до цього закону; позивач отримує пенсію, призначену Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області; відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21/12/2010 р. відхилено скаргу позивача щодо визнання протиправним припинення виплати пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яким було визнано правомірним припинення виплати спірної пенсії; відповідач надав повідомлення про припинення виплати пенсії позивачу 09/04/2014 р., 26/06/2014 р., 17/07/2014 р. отже у позивача відсутні правові підстави для повідомлення про те, що йому не було відомо про припинення виплати пенсії, строк звернення до суду ним пропущено без поважних причин.

Відповідно до ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області надало нічим не обґрунтоване клопотання про розгляд спору в загальному порядку, стосовно суті спору пояснення та доказів не надало. Подання такого роду клопотань без належного обґрунтування їх правових підстав спрямоване виключно на затягування судового розгляду, а тому не підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21/12/2010 р. встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 19/02/2009 р. відмовлено позивачу в позові про стягнення з військового комісаріату, Міністерства оборони України, УПФУ в Івано-Франківській області невиплаченої пенсії за період з 28/05/2002 р. по 01/04/2007 р. із урахуванням заяви позивача про зменшення позову до 51687,23 гривень. Вказаний спір вирішено з урахуванням аргументу про те, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються особам, позбавленим військових звань, а також звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин з використанням посадового становища, або вчинення корупційного діяння, та членам їх сімей; виплата військової пенсії припиняється за ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у разі позбавлення волі особи, якій призначено пенсію відповідно до цього закону.

У вказаній ухвалі апеляційного суду вказано про те, що оскаржувані дії відповідачів є правомірними.

Відповідно до 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В справі Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відповідно до ст.129 Конституції України в якості загальної засади правосуддя встановлено обов`язковість рішень суду.

Отже в цьому спорі підлягає врахуванню зміст ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21/12/2010 р. Також позов подано щодо більшого періоду, ніж був визначений в позові, що розглянутий за вказаним судовим рішенням та з проханням про виконання відповідних дій. Отже позивачем частково змінено підставу та предмет позову.

Також важливо особливо відзначити, що всупереч відповідному обов`язку, позивач все ж не надав суду інформацію про зміст ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21/12/2010 р. та не повідомив суд про такий судовий розгляд. З огляду на те, що позов позбавлений будь-яких правових підстав, та в окремій частині є повторним зверненням до суду, тому дії позивача є формою зловживання правом на звернення до суду. Однак суд не є засобом для будь-якої сторони у зловживанні її процесуальними правами та не толерує таких дій.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Таким чином позов позбавлено будь-яких правових підстав, а тому він не підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:
позов в частині прохань позивача за період до 28/07/2015 р. залишити без розгляду;

в іншій частині позову ОСОБА_1 про визнання дій Івано-Франківського обласного військового комісаріату про припинення виплати військової пенсії та виконання дій для поновлення виплати вказаної пенсії, відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання сторонами його копії.

Головуючий суддя С.О. Бородовський