Справа № 5118/10/1070
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2010 року 5118/10/1070

приміщення суду за адресою :

м. Київ, бул. ОСОБА_1, 26, зал судових засідань № 1018

час прийняття постанови: 18 год. 53 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Леонтович А.М., при скретарі судового засідання ОСОБА_2, за участю представників

позивача: ОСОБА_3 ( за довіреністю)

відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( за довіреністю)

третя особа ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Вишгородської міської ради

до Підрозділлу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області

про скасуваня постанови про наладення штрафу

в с т а н о в и в:

Вишгородська міська рада (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_6 про скасування постанови старшого державного виконавця про накладання штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим. що Позивач не погоджується з рішенням та діями відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо стягнення штрафу за не виконання у встановлений державним виконавцем строк постанови Вишгородського районного суду Київської області від 10.07.2006 року, так як кошти на будівництво житлових будинків не надходили з державного чи міського бюджетів, а також Вишгородська міська рада не зобов'язана надавати житлове приміщення в строк.

Представник відповідача та третя особа в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою підрозділу примусового виконання рішення відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 24.14.2008 року № 10661978 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду № 2-а-801 від 05.12.2006

04.11.2009 року заступником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 при виконанні постанови Вишгородського районного суду від 10.07.2006 року про зобов'язання виконкому Вишгородської міської ради надати ОСОБА_6 та членам його сімї житло, з дотриманням норм жилої на одну особу, при наявності вільної благоустроєної квартири, винесена постанова № 10661978 про накладання штрафу у розмірі 340 грн. за не виконання рішення суду.

Згідно довідки №2-28/1362 від 01.12.2009 року в якій зазначається про те, що станом на 01.12.2009 року у віданні Вишгородської міської ради та її виконавчого комітету вільна житлова площа відсутня, а також протягом п'ятого скликання Вишгородської міської ради (2006-2009 pp.) кошти на будівництво житлових будинків з державного та місцевого бюджетів не виділялись.

Ухвалою Вишгородського районного суду винесено рішення від 16.02.2009 року в якому Вишгородська міська рада звернулася до суду, посилаючись на те що міськрада не може виконати постанову суду від 10.07.2006 року про надання житла ОСОБА_6ї. в зв'язку з відсутністю вільного житла, тому просить відстрочити виконання рішення постанови суд до

31.12.2010 року. Судом ухвалено, заяву Вишгородської міської ради залишити без задоволення, так як у постанові суду від 10.07.2006 року не зазначено строки надання квартири.

Таким чином судом встановлено, що відповідно до рішенням суду, Вишгородська міська рада не обмежена строками надання житла.

Виходячи з цього суд вбачає в діях Вишгородської міської ради поважність причин невиконання рішення у встановлений строк, тому постанова державного виконавця підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Цей критерій вимагає від субєкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з Законом України «Про державну виконавчу службу», Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень судів і інших органів (посадових осіб) покладене на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Положення статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, у порядку, передбаченому законом. Таким чином, від імені державної виконавчої служби суб'єктом примусового виконання судового рішення виступає державний виконавець.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладає на державного виконавця обовязок вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, у зв'язку з чим при здійсненні виконавчого провадження він має право накладати стягнення у вигляді штрафу на громадян і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у справа, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ті законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ;

4) безсторонньо (неупереджено) ;

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливі дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, и досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ;

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в меж: повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд вважає, що відбулися порушення вимог чинного законодавства боку державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 14. 70, 71, 72, 86. 118. 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Вишгородської міської ради до Підрозділу примусове виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київській області, про скасування постанови про накладення штрафу, - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника підрозділу примусового виконання рігш відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 04.11.2009 року № 10661978 про накладення штрафу у розмірі 340 (три сорок) грн.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 30 липня 2010 р.