Справа № 813/295/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року справа № 813/295/16

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Гамлія О.М., Поповича Ю.В.,

представника третьої особи Хомік В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації (надалі - ДСЗН ЛОДА), в якій просить суд зобов'язати вчинити дії: а саме повернути ОСОБА_1 неправомірно сплачений податок на доходи фізичних осіб у розмірі 20241,40грн.

Ухвалою від 25.02.2016р. суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Ухвалою від 16.03.2016р. суд допустив заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області її правонаступником - Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Галицька ОДПІ ГУДФС у Львівській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що син позивача ОСОБА_7 старший солдат військової служби за контрактом загинув, під час проходження військової служби у зоні АТО. Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.06.2016р. №251/0/5, відповідно до Порядку надання і виплат одноразової адресної допомоги сім'ям, родичі яких загинули під час проведення АТО, позивачу виділено одноразову адресну допомогу, з якої відповідачем стягнено податок з доходів фізичних осіб і перераховано до ДПІ у Галицькому районі ГУ ДФС у Львівській області. Відповідно до вимог пп.165.1.1 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, доходи: сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом, у тому числі (але не виключно). З огляду на це, позивач вважає, що відповідач безпідставно оподаткував суму виплаченої допомоги. У зв'язку з цим, позивач звернулася з відповідною заявою до відповідача. Проте, станом на момент звернення до суду кошти позивачу не повернуті.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, а також письмове пояснення, в якому зазначає, що виплата одноразової допомоги сім'ям, родичі яких загиблих під час виконання завдань в умовах правового режиму воєнного стану, здійснення антитерористичних операцій або від рук агресорів, позивачу здійснювалася відповідно до рішення Львівської обласної ради. Позивачу перераховано кошти в розмірі 100258,60грн., решта коштів в розмірі 20241,40 грн. перераховано до місцевого бюджету Галицького району як податок з доходів фізичних осіб. Відповідач звернувся з заявою до Галицької ОДПІ ГУДФС у Львівській області з проханням повернути помилково перерахований податок з доходів фізичних осіб ОСОБА_1 Такі кошти повернені на рахунок відповідача для подальшого перерахування позивачу. Проте, відповідачем кошти повернено до місцевого бюджету відповідно до ст.57 Бюджетного кодексу України, і оскільки це кошти 2015 бюджетного року, тому відповідач не міг їх освоїти та використати за призначенням.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Галицької ОДПІ ГУДФС у Львівській області проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що син позивача ОСОБА_7 загинув у період проходження військової служби в зоні АТО.

Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.06.2016р. №251/0/5, відповідно до Порядку надання і виплат одноразової адресної допомоги сім'ям, родичі яких загинули під час проведення АТО, позивачу виділено одноразову адресну допомогу в розмірі 120500,00грн.

Згідно з платіжним дорученням №88 від 12.11.2015р. позивачу перераховано кошти в розмірі 100258,60грн., решта коштів в розмірі 20241,40грн. перераховано до місцевого бюджету Галицького району як податок з доходів фізичних осіб.

03.12.2015р. позивач листом звернулася до відповідача про повернення неправомірно сплаченого податку на доходи фізичних осіб.

24.12.2015р. відповідач звернувся із заявою №06-11243 до Галицької ОДПІ ГУДФС у Львівській області з проханням повернути помилково перерахований податок з доходів фізичних осіб ОСОБА_1

Листом від 29.12.2015р. №06-11348 відповідач повідомив позивача про те, що в разі надходження коштів з місцевого бюджету Галицького району, такі кошти будуть перераховані позивачеві.

Станом на момент звернення до суду, позивачеві вказані кошти не повернені, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з вимогою про їх повернення.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

У відповідності до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку із виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232 «Про військовий обов'язок і військову службу»(надалі - Закон України № 2232).

Відповідно до ст.41 Закону України № 2232 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України № 2011. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України № 2011 визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з вказаним Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 165.1.1 пункту 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом, у тому числі (але не виключно).

З цих підстав суд вважає, що податок на доходи фізичних осіб з допомоги, одержаної позивачем, не стягується.

Судом встановлено, що Галицька ОДПІ ГУДФС у Львівській області здійснила перерахунок коштів, помилково утриманого з позивача податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 20241,00грн., на рахунок відповідача з метою їх повернення ОСОБА_1, що підтверджується даними із зворотнього боку облікової картки (а.с. 22) та платіжним дорученням (а.с. 23).

При вирішенні справи суд враховує заяву відповідача про визнання позову.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 КАС України.

У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (ч.ч. 3, 4 ст. 112 КАС України).

З врахуванням завдань адміністративного судочинства, визначених ч. 1 ст. 2 КАС України, суд встановив, що визнання відповідачем вказаного адміністративного позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів третіх осіб.

Таким чином, зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи безпідставне утримання податку на доходи фізичних осіб, суд з метою захисту та відновлення порушеного права позивача, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю шляхом зобов'язання відповідача до вчинення дій щодо повернення помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, визнання адміністративного позову представником відповідача та прийняття такого судом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 20241 (двадцять тисяч двісті сорок одна) грн. 40 коп.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 21 березня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик