Справа № 755/19741/15-а
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бондаревій Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії посилаючись на те, що 09 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), в тому числі матеріальної допомоги для оздоровлення, з 14.03.2014 року. Київським апеляційним адміністративним судом м. Києва постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року залишена без змін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року роз'яснено постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії, зазначивши, що, відповідно до абз. 3 резолютивної частини вказаної постанови суду, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю, з урахуванням довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 № 124/26-53-05-13 від 23.09.2014 року. 24 червня 2015 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії в результаті якого, розмір пенсійних виплат зменшився і позивача було зобов'язано сплатити УПФУ у Дніпровському р-н. м. Києва суму надмірно нарахованих коштів. Тому позивач просить визнати незаконним рішення УПФУ у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії, скасувати розпорядження УПФУ у Дніпровському районі м. Києві від 24 червня 2015 року про здійснення перерахунку пенсії та поновити розмір виплати пенсії з 01 серпня 2015 року у розмірі, що передував перерахунку.

В подальшому, позивачем було змінено предмет позову, відповідно до якого вона просить визнати протиправними дії УПФУ у Дніпровському районі м. Києва щодо проведення перерахунку пенсії на виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі № 755/28095/14-а з розрахунку 80 % суми заробітної плати та без врахування надбавки за високі досягнення у праці та премії; зобов'язати УПФУ у Дніпровському районів м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі № 755/28095/14-а з розрахунку 82 % суми заробітної плати, з урахуванням надбавки за високі досягнення у праці та премії згідно довідки про складові заробітної плати державного службовця № 53/05-010 від 16.04.2008 року, починаючи з 13 березня 2014 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року повність виконані Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва. Також зазначила, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 82 % суми заробітної плати, з урахуванням надбавки за високі досягнення у праці та премії згідно довідки про складові заробітної плати державного службовця № 53/05-010 від 16 квітня 2008 року, починаючи з 13 березня 2014 року, немає законних підстав

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 05.10.2004 року з врахуванням загального страхового стажу роботи 36 років 6 місяців 29 дні, з них стаж державної служби становить 12 років 3 місяці 3 дні.

19 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), в тому числі матеріальної допомоги для оздоровлення, з 14.03.2014 року (а.с.17-19). Київським апеляційним адміністративним судом м. Києва постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року залишена без змін (а.с.20-22). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року роз'яснено постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії, зазначивши, що, відповідно до абз. 3 резолютивної частини вказаної постанови суду, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю, з урахуванням довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 № 124/26-53-05-13 від 23.09.2014 року (а.с.23-24).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач отримала лист від УПФУ у Дніпровському районі м. Києва №13577/06 від 29.07.2015 року, відповідно до якого, в порядку виконання Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного адміністративного суд м. Києва від 17 лютого 2015 року та ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року, виплата пенсії зменшилась до 1800 грн. 81 коп. Не погоджуючись з даним перерахунком, ОСОБА_1. подала скаргу на зазначені дії Пенсійного фонду (а.с.5-7).

Комісією Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з питань розгляду скарг громадян на рішення управлінь Пенсійного фонду України в районах м. Києва щодо пенсійного забезпечення була розглянута вищезазначена скарга і вирішено у її задоволенні відмовити, оскільки при перерахунку з 14 березня 2014 року пенсія обчислена в розмірі 1800 грн. 81 коп. (2251,01х80%). До заробітної плати включено посадовий оклад - 1134,00 грн., надбавка за ранг - 110,00 грн., надбавка за вислугу років - 248,80 грн., скориговані надбавки та премії за 24 місяці, як при призначенні пенсії та суми матеріальної допомоги - 758,21 грн., разом 2251,01 грн. (а.с.7-8).

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон N 108/95-ВР) визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон N 3723-XII), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ч. 7 ст. 33 Закону N 3723-XII).

Частиною 1 ст. 37 ЗУ №3723-ХІІ (який діяв на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 4 ст. 37 зазначеного Закону встановлено, що за кожний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У частині першій статті 1 Закону N 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі N 21-430а11, від 14 та 28 травня 2013 року (справи NN 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

Враховуючи вищенаведені норми, позов ОСОБА_1 до УПФУ у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії було задоволено, відповідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року.

Виконуючи дану постанову суду, відповідач врахував суму матеріальної допомоги для оздоровлення, що підтверджується відповідним листом (а.с.44). Тобто, рішення суду було виконано в повному обсязі. В той же час, при здійсненні перерахунку, відповідачем були допущенні нові порушення, зокрема зменшення відсоткового значення виплати пенсії - 80% замість 82%, неврахування складових заробітної плати : надбавок за високі досягнення у праці та премії (наявність підтверджується довідкою від 16.04.2008 - а.с.38).

Враховуючи предмет даного позову, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки позивач просить його задовольнити в межах виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, яка в свою чергу вже виконана.

Оцінюючи наведені докази позивачем, суд вбачає порушення її прав, однак їх розгляд підлягає в окремому провадженні, що не входить в межі розгляду питання при виконанні постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року.

Частиною 5 ст. 94 КАС України зазначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 7, 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ст.ст. 41, 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, положеннями Закону України від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. О. Яровенко