Справа № 815/2591/15
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р.м. ОдесаСправа № 815/2591/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника апелянта - ОСОБА_2 (договір від 16.04.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Істейт» про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову (а.с.42-45), просила скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни про державну реєстрацію прав власності від 15.10.2014 року №16494579, скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни про державну реєстрацію права власності від 22.10.2014 року №16677728.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав прийняті з грубим порушенням вимог законодавства, що регулює порядок забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, без урахування тієї обставини, що позивач на підставі судового рішення є власником 1/2 частини нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за зобов'язаннями між ОСОБА_6, з яким позивач перебувала у шлюбі з 1994 року по 2011 року, та банківською установою, неповідомлення позивача про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, за відсутності в договорі іпотеки правового застереження про можливість задоволення вимог кредитора шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або окремого договору щодо задоволення таких вимог іпотекодержателя, відповідного рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса. Оскільки рішення державних реєстраторів прийняті з порушенням вимог законодавства та права власності позивача, оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №241 МК Ф, за яким АКІБ «УкрСиббанк» зобов'язується надати, а ОСОБА_6 - прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що на день укладення кредитного договору складає 1 010 000 (один мільйон десять тисяч) гривень, у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі (а.с. 167-173).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Розділу 2 Договору у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за даним договором АКІБ «УкрСиббанк» приймається: застава квартири за адресою: АДРЕСА_3; порука ОСОБА_3; порука ОСОБА_7 Кредит, наданий АКІБ «УкрСиббанк», також забезпечується всім належним ОСОБА_6 майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України. У випадку невиконання ОСОБА_6 умов цього договору про надання забезпечення належного виконання зобов'язань за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення в порядку, встановленому Розділом 11 Договору.

Також, п. 9.1 Розділу 9 Договору визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за цим договором, відшкодування заборгованості перед АКІБ «УкрСиббанк» за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя (гаранта) чи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи (кошти і майно) ОСОБА_6 на вибір Банку.

Відповідно до п.п. 11.1, 11.2 Розділу 11 Договору ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.10, 5.11, 7.4, ч. 2 п. 9.2 цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами, АКІБ «УкрСиббанк» має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2 цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання ОСОБА_6 відповідної письмової вимоги АКІБ «УкрСиббанк». В цьому випадку ОСОБА_6 зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги АКІБ «УкрСиббанк» не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення вказаної вимоги. Така вимога направляється на адресу ОСОБА_6 листом (цінний лист з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром.

На забезпечення вимог АКІБ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 02.06.2006 року №241 МК Ф між ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір від 02.06.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1996, за яким ОСОБА_6 передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яка згідно Свідоцтва від 22.04.2005 бланк НОМЕР_1, виданого ВК Одеської міської ради, належить на праві власності ОСОБА_6 (а.с. 174-178).

Відповідно до п. 4 Договору звернення стягнення здійснюється АКІБ «УкрСиббанк» у: випадках, зазначених в п.п. 2.1.1, 2.1.2 цього іпотечного договору; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом іпотекодавця; у разі порушення ОСОБА_6 будь-якого зобов'язання за цим договором або порушення виконання зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. Звернення стягнення щодо предмета іпотеки здійснюється: на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог АКІБ «УкрСиббанк» між Банком та ОСОБА_3; згідно із застереженням про задоволення вимог АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до умов п. 5 Договору. У випадках, зазначених в п.п. 2.1.1-2.1.2 цього іпотечного договору АКІБ «УкрСиббанк» надсилає ОСОБА_6 повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно із п. 5 Договору у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього іпотечного договору, АКІБ «УкрСиббанк» надсилає рекомендованим листом ОСОБА_6 повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Банку. В повідомленні АКІБ «УкрСиббанк» зазначає який зі способів задоволення вимог Банку, що передбачені ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застосовується Банком для задоволення своїх вимог. У разі законодавчої можливості застосування передачі предмету іпотеки у власність АКІБ «УкрСиббанк», як способу задоволення вимог Банку (абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»), право власності переходить до АКІБ «УкрСиббанк» з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1 цього договору.

Пунктом 6 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань, визначені іпотекою за цим Договором.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, за яким ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а ТОВ «Кей-Колект» - прийняти права вимоги (права грошової вимоги, існуючі або майбутні, Банку до боржників і гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення, зокрема, право вимагати: повернення суми кредиту; сплати процентів за користування кредитом; сплати сум комісійної винагороди за надання та користування кредитними коштами) та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Банку за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 153-157).

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу від 12.12.2011 року №1 ПАТ «УкрСиббанк» передало у власність ТОВ «Кей-Колект» права вимоги по наступним кредитним договорам, укладеним з ОСОБА_6: від 02.06.2006 року №241 МК Ф; від 13.05.2005 року №2539-08 ОФ МК; від 31.08.2006 року №276 МК Ф, №277 МК Ф, №278 МК Ф; від 31.08.2007 року №0 (а.с. 158).

Також, 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №5207-5208, за яким у зв'язку із укладенням між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу від 12.12.2011 року №1, ПАТ «УкрСиббанк» передає, а ТОВ «Кей-Колект» приймає права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку №1 до цього Договору, а саме: №241 МК Ф; №2539-08 ОФ МК; №276 МК Ф; №277 МК Ф; №278 МК Ф; №0 з відповідними поруками за договорами від ОСОБА_3, ОСОБА_7 (а.с. 160-164).

У зв'язку із неналежним виконання умов кредитних договорів ТОВ «Кей-Колект» 12.04.2014 року надіслало на адресу ОСОБА_6 повідомлення №110414/731952 про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, яке згідно поштового повідомлення отримано останнім 22.04.2014 року (а.с. 165, 166).

У повідомленні зазначено, що ТОВ «Кей-Колект» придбало право вимоги заборгованості по кредитному договору, а тому є іпотекодержателем нерухомого майна, та має право самостійно обирати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Цим повідомленням ТОВ «Кей-Колект» роз'яснило ОСОБА_6 про намір звернути стягнення на предмет іпотеки: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 191,2 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом його продажу від власного імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу.

Також, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_6 повідомлено про можливість виконати основне зобов'язання за кредитним договором протягом тридцятиденного терміну з дня отримання вказаного повідомлення та про наслідки не виконання умов кредитного договору та договору іпотеки, а саме продаж від імені ТОВ «Кей-Колект» предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

15.10.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдовановою Галиною Миколаївною прийнято рішення №16494579 про державну реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності форма власності: приватна, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 184).

Рішення прийнято за результатами розгляду заяви ТОВ «Кей-Колект» про державну реєстрацію прав, прийнятої 14.10.2014 року за № 8519693 (а.с. 139-140).

Згідно із карткою прийому заяви №16444947 до заяви ТОВ «Кей-Колект» надано технічний паспорт від16.07.2014 року, виданий ТОВ «БТІ»; кредитний договір від 02.06.2006 року №241 МКФ; іпотечний договір від 02.06.2006 року №1196; виписку з договору факторингу від 07.08.2014 року №1; виписку з договору відступлення прав від 11.08.2014 року №3802; повідомлення від 11.04.2014 року №110414/731952 про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а також рекомендоване поштове повідомлення про його вручення (а.с. 189).

22.10.2014 року між ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «Бенефіт Істейт» укладено договір купівлі-продажу квартири (з відкладальною умовою), за яким ТОВ «Кей-Колект» передає у власність ТОВ «Бенефіт Істейт», а ТОВ «Бенефіт Істейт» приймає у власність квартиру номер АДРЕСА_1, загальною площею 191,20 кв.м., складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 115,40 кв.м. (а.с. 203, 201).

Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., зареєстровано в реєстрі за №1799, та на підставі заяви ТОВ «Бенефіт Істейт» та вказаного договору проведено державну реєстрацію права власності за Товариством на вказаний об'єкт нерухомого майна, про що оформлено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.10.2014 року №16677728 (а.с. 195, 218).

Вважаючи рішення державних реєстраторів такими, що прийняті з грубим порушенням вимог законодавства, з безпідставним неврахуванням набуття ним права власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна на підставі судового рішення, а також за відсутності повідомлення ОСОБА_3 про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, за відсутності в договорі іпотеки правового застереження про можливість задоволення вимог кредитора шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або окремого договору щодо задоволення таких вимог іпотекодержателя, відповідного рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, позивач звернувся до суду із цим позовом про скасування оспорюваних рішень реєстраторів.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорювані рішення державних реєстраторів прийняті на підставі належних правоустановчих документів, повного пакету документів, визначеного законодавством, для проведення реєстраційних дій, за відсутності у реєстраторів обставин для відмови у їх проведенні, тому є правомірними, отже підстави для задоволення позову та скасування рішень реєстраторів відсутні.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони за договором іпотеки від 02.06.2006 №1996 домовилися про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору шляхом викладення у договорі іпотеки Пункту 5 «Застережень про задоволення вимог іпотеко держателя».

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно договору іпотеки від 02.06.2006 року №1996 позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: (п. 5.4) отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Таким чином, за змістом вказаних правових положень відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, отже той факт, що сторони домовилися про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предметом іпотеки свідчить про те, що сторони дійшли згоди, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя в один чи іншій спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, який передбачений вказаним Законом.

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені ч. 3 ст. 36 «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV (в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки).

Отже, відсутність факту реалізації домовленості сторін щодо укладення окремої угоди про задоволення вимог іпотекодержателя за наявності відповідного застереження в іпотечному договорі, наявність якого прирівнюється до угоди про задоволення вимог іпотекодержателя, та яке за змістом вимог Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що сторони домовилися про позасудовий порядок врегулювання спору, не є обставиною, яка обмежує державного реєстратора у здійсненні відповідної реєстраційної дії.

Так, в матеріалах справи відсутні докази оспорення договору про іпотеку від 02.06.2006 року №1996 повністю або ж у частині Пункту 5 «Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя».

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (який діяв на час проведення державної реєстрації прав), передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (у редакції, яка діяла на момент проведення державної реєстрації) державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно із п. 1 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ТОВ «Кей-Колект» подало, зокрема, довіреність, копію повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, кредитний договір, технічний паспорт, договір іпотеки.

В свою чергу, ТОВ «Бенефіт Істейт» для проведення державної реєстрації прав подало, зокрема, відповідний договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом відповідного округу.

Таким чином, оскільки для проведення спірних державних реєстраційних дій відносно набутого у встановленому законом порядку права власності на нерухоме майно Товариства подали до реєстраторів повний пакет документів, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Законом України «Про іпотеку», необхідних для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, а також права власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у встановленому порядку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність оскаржуваних рішень державних реєстраторів та відсутність підстав для їх скасування.

Судом першої інстанції надано вірну правову оцінку законодавству, що регулює спірні правовідносини, та суд при вирішенні спору правильно врахував відсутність у реєстраторів обставин, визначених ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (у редакції, яка діяла на момент проведення державної реєстрації), для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень з прийняттям оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.03.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль