Справа № 2а-2211/10
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рогозін С.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" березня 2016 р. Справа № 2а-2211/10

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Єфремовій О.С. ,

за участю сторін:

від відповідача - ОСОБА_3;

від позивача - Корнійчук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "16" квітня 2015 р. у справі за позовом Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_5 про зобов'язання привести самочинне будівництво до затвердженого проекту ,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2015 року Виконавчий комітет Рівненської міської ради звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити спосіб і порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року заяву Виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено.

Встановлено спосіб та порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10, а саме шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, в примусовому порядку без участі боржника.

Не погодившись із даною ухвалою суду ОСОБА_5, яка являється відповідачем по справі та боржником по виконавчому провадженню, подала апеляційну скаргу у якій зазначає, що з 24 червня 2012 року вона вже не є власником приміщення по АДРЕСА_2, що має своїм наслідком невідповідність висновків суду обставинам справи та ускладнює ефективне виконання даного рішення. Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016року ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Водночас, суд касаційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що наслідками розгляду заяви про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення суд приймає рішення про її задоволення чи відмову у задоволенні відповідно. Застосування положень ст. 157 КАС України є можливим у випадку розгляду справи по суті, тоді як предметом даного розгляду є заява про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.04.2008 року виданим КП Бердичівське БТІ (а.с.5) слідує, що ОСОБА_5 є власником домоволодіння по АДРЕСА_2, яке вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2008 року.

Інспекцією державного архутектурно-будівельного контролю у Рівненській області ОСОБА_5 надано дозвіл № 968 від 19.08.2009 року (а.с.9) на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку з добудовою на АДРЕСА_2.

Постановою Рівненського міського суду від 30.12.2010 року (а.с.130-132) задоволено адміністративний позов Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_5 Зобов'язано ОСОБА_5 привести будівництво об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управлінням містобудування та архітектури, зокрема шляхом знесення габаритних розмірів будівлі з 21 м х 8 м до 9,3 м х 6,5 м та по висоті, зменшивши граничну висоту будівлі до зазначеної в містобудівних умовах і обмеженнях № 41, виданих управлінням містобудування і архітектури.

Вказане рішення суду залишено в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2013року (а.с.162-166, 191-193 т.1).

27.03.2015 року Виконавчий комітет Рівненськї міської ради звернувся до суду першої інстанції із заявою, у якій просив встановити спосіб і порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10, шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, в примусовому порядку без участі боржника.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року заяву Виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено. Встановлено спосіб та порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10, шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, в примусовому порядку без участі боржника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Рівненський міський суд постановою від 30.12.2010 року зобов'язав ОСОБА_5 привести будівництво об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управлінням містобудування шляхом знесення габаритних розмірів будівлі та зменшення граничної висоти будівлі, що відповідало заявленим у позові вимогам.

В той час, ухвалою цього ж суду від 16 квітня 2015року встановлено спосіб та порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10, лише шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на АДРЕСА_2.

Відтак, зазначеним рішенням суду фактично змінено суть судового рішення від 30.12.2010року, адже замість визначеного зобов'язання щодо приведення будівництва об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управлінням містобудування шляхом знесення габаритних розмірів будівлі та зменшення граничної висоти будівлі, суд при прийнятті ухвали від 16.04.2015року фактично змінив судове рішення обмежившись лише зобов'язанням щодо розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту.

Покладання обов'язку щодо розроблення проекту пониження (зменшення) об'єкту не є тотожним поняттю обов'язку по вчиненню фактичних дій щодо знесення габаритних розмірів та зменшенню граничної висоти будівлі. Розроблення самого проекту пониження (зменшення) об'єкту може бути лише однією із складових, які передують вчиненню таких дій, як - знесення габаритних розмірів будівлі та зменшення граничної висоти будівлі.

Наявність такого проекту не є гарантом вчинення фактичних дій по виконанню судового рішення від 30.12.2010року щодо знесення габаритних розмірів будівлі та зменшення граничної висоти будівлі.

Однак, зазначені обставини не були враховані ні Виконавчим комітетом Рівненської міської ради під час подання заяви, ні судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Отож, звернувшись із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року лише шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту, Виконавчий комітет Рівненської міської ради фактично просив змінити зазначене рішення по суті шляхом звуження змісту покладених на боржника зобов'язань обмежившись лише розробкою проекту, що не відповідає суті судового рішення від 30.12.2010року.

Водночас, колегією суддів встановлено, що ДВС Рівненського МУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної постанови, яке 29.02.2012 року було зупинене та 24.02.2015 року знову поновлене. Однак, ні в заяві Виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення способу виконання судового рішення (а.с.204) ні в оскаржуваній ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року (а.с.214-215) не зазначено доказів, що підтверджують наявність обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення саме ОСОБА_5, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

З огляду на всі вище викладені обставини справи та положення статті 263 КАС України, подана Виконавчим комітетом Рівненської міської ради заява про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 30 грудня 2010 року задоволенню не підлягає, оскільки призводить до звуження змісту судового рішення та зміни його по суті та окрім того не підтверджена жодними доказами щодо наявності обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції обумовлених обставин не врахував, у зв'язку з чим звузив зміст судового рішення, а як наслідок допустив його зміну суті.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги з приводу того, що апелянт не є власником згаданої будівлі, то приведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для зміни суті судового рішення та закриття провадження за поданою заявою.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати прийняттям нового про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "16" квітня 2015 р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити Виконавчому комітету Рівненської міської ради у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі № 2а-2211/10 шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на АДРЕСА_2 у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, в примусовому порядку без участі боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Виконавчий комітет Рівненської міської ради вул.Соборна,12а,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1,08300

4-третій особі: - ,