Справа № 813/5859/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Справа № 813/5859/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача 1 не прибув,

від відповідача 2 не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Оберемка Романа Андрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Оберемка Романа Андрійовича (далі - відповідач 1, Уповноважений), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2, Фонд гарантування), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с.115-117/, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого щодо ненадання відповіді на вимогу позивача про включення його вимоги на підставі рішення Галицького районного суду міста Львова від 19.11.2014 року у справі № 461/9671/14-ц на загальну суму 15444,20 євро та 6000,00 грн. у четверту чергу реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк»;

- зобов'язати відповідача 1 внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі рішення Галицького району міста Львова від 19.11.2014 року у справі № 461/9671/14-ц, яке набрало законної сили в частині включення до нього вимоги позивача на загальну суму 15444,20 євро та 6000,00 грн.;

- зобов'язати відповідача 2 в особі його Виконавчої дирекції прийняти рішення про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк» в частині включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк» вимогу позивача на загальну суму 15444,20 євро та 6000,00 грн. на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 19.11.2014 року у справі № 461/9671/14-ц.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2014 року ухвалено рішення Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/9671/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» відділення Львівська обласна дирекція» про розірвання договору, повернення вкладу та відшкодування шкоди, який задоволено частково. Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. 13.03.2015 року Галицьким районним судом м. Львова постановлено ухвалу у справі № 461/2185/15-3ц за заявою позивача про зміну та встановлення зміни способу і порядку виконання рішення суду та постановлено стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти виражені в іноземній валюті, а саме 15000,99 євро депозитного вкладу та 444,20 євро відсотків за договором без визначення еквіваленту у гривні. Така ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили 18.03.2015 року.

Постановою правління НБУ від 19.03.2015 № 197 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.03.2015 року № 64 «Про початок ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду.

20.06.2015 року уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк» Тимошенку Констянтину Володимировичу про включення в реєстр вимог кредиторів вимоги у сумі 15444,20 євро та 6000,00 грн. у четверту чергу вимог кредиторів ПАТ «Міський комерційний банк». Така вимога пред'явлена на підставі вказаного вище рішення Галицького районного суду міста Львова.

Однак жодної відповіді позивач від Уповноваженої особи не одержав. З врахуванням викладеного, позивач вважаючи, що його права порушено, звернувся із вказаним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях на заперечення /а.с.52-54/, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач 1, Уповноважена особа, у судове засідання не з'явився, явки уповноваженої особи у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України вважається повідомленою належним чином.

06.11.2015 року за вх. № 2132 надійшло заперечення на адміністративний позов /а.с.26-28/, відповідно до якого зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства, сума, яка підлягає сплаті позивачу перерахована за курсом НБУ станом на 20.11.2014 року та підтверджується випискою по особовому рахунку позивача. ПАТ «Міський комерційний банк» діяв в межах законодавства та перерахував кошти позивачу, виконавши таким чином зобов'язання щодо повернення вкладу в межах передбачених законодавством. Уповноважений на час складання переліку вкладників не мав інформації щодо наявності заяви позивача від 20.06.2015 року, оскільки після завершення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку (26.03.2015 року в газеті «Голос України») Уповноважений припиняє приймання вимог, будь-які вимоги, що надійшли після цього строку вважаються погашеними. Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що такий звертався із відповідною заявою до відповідача. З врахуванням викладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, участь уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, надав суду заперечення /а.с.45-46/, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог повністю з підстав, що пунктом 4.31. розділу 4 Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затверджене Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 05.07.2012 № 2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за № 1581/21893, встановлено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі конкретних документів, визначених Положенням. У разі подання уповноваженою особою пропозиції щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог, Фондом гарантування будуть здійснені всі необхідні дії, відповідно до чинного законодавства, щодо затвердження зазначених змін.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

23 липня 2013 року між ПАТ «Міський комерційний банк» відділення № 72 та ОСОБА_2 укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/72/125794 ВАШ СВЯТКОВИЙ (з виплатою відсотків щомісячно), відповідно до п.1.2 якого, Банк приймає від Вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок на наступних умовах: валюта та сума вкладу - 15000,00 євро, строк депозиту - 335 календарних днів, процентна ставка - 8,8% річних, порядок сплати відсотків - щомісячно, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки, відкритої в банку/готівкою через касу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.11.2014 року у справі № 461/9671/14-ц (провадження № 2/461/2018/14) за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Міський комерційний банк» Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» відділення «Львівська обласна дирекція» про розірвання договору, повернення вкладу та відшкодування моральної шкоди, адміністративний позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_2 15000,00 євро депозитного вкладу, що еквівалентно по курсу валют Національного Банку України станом на день винесення рішення 285300,00 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь позивача 444,20 євро несплачених відсотків за договором, що еквівалентно по курсу валют Національного Банку України станом на день винесення рішення 8448,68 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь позивача 6000,00 грн. витрат на правову допомогу; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено /а.с.14-17/.

Крім вказаного відповідно до ухвали галицького районного суду м. Львова від 13.03.2015 року у справі № 461/2185/15-ц (провадження № 6/461/60/15) за заявою ОСОБА_2 про зміну та встановлення способу і порядку виконання рішення суду, заяву задоволено та встановлено спосіб виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 листопада 2014 року у справі № 461/9671/14-ц, в частині стягнення грошових коштів з депозитного вкладу та відсотків за договором встановивши, що стягненню з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_2 (паспорт серії КА № 030230, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 05 травня 2009 року, РНОКПП НОМЕР_1) підлягають грошові кошти виражені в іноземній валюті, а саме 15000,00 євро депозитного вкладу та 444,20 євро відсотків за договором без визначення еквіваленту у гривні /а.с.18-20/.

Вказані судові рішення не оскаржувались та набрали законної сили.

20.11.2014 року Постановою Національного банку України № 22 Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних /а.с.34-35/.

Цього ж дня Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк», відповідно до якого з 21.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Міський комерційний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком три місяці по 20.02.2015 року включно /а.с.37/.

17.02.2015 року відповідно до рішення Виконавчої дирекції № 36 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Міський комерційний банк» до 20.03.2015 року включно /а.с.36/.

Національним банком України відповідно до рішення № 187 прийнято Постанову «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» /а.с.41/

20.03.2015 року рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Тимошенка К.В. /а.с.39-40/

Позивачем 20.06.2015 року скеровано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенку К.В. вимогу про включення в реєстр вимог кредиторів /а.с.12-13/.

Не одержавши відповіді на свою вимогу, вважаючи вказану бездіяльність протиправною, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 р. із наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 4452)

Згідно ч. 3, ст. 2 Закону № 4452, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 4452, вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом (ч. 1 ст. 3 Закону № 4452).

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 4 Закону № 4452).

За правилами ч. 1 ст. 26 цього ж Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 70 КАС України встановлено правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що у зв'язку з тим, що розпочато процедуру виведення ПАТ «Міський комерційний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації 27.02.2015 року за рахунок цільової позики Фонду на рахунок позивача перераховані кошти за вкладом разом із відсотками нарахованими на вклад.

Вказане підтверджується заявами на виплату переказів /а.с.71, 72/, а також випискою по особовому рахунку позивача /а.с.91, 92, 93/.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що ПАТ «Міський комерційний банк» діяв в межах передбаченим законодавством та перерахував кошти позивачу, виконавши таким чином зобов'язання щодо повернення вкладу в межах передбачених законодавством.

Так, позивач в подальшому звернувся в ПАИ «Міський комерційний банк» з заявою за вх. № 9732 від 20.04.2015 року щодо включення його до списку кредиторів банку.

До матеріалів справи долучено інформаційну довідку, відповідно до якої станом на 31.12.2015 року сума акцептованої кредиторської вимоги ОСОБА_2 складає 121908,55 грн. та віднесена відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до четвертої черги задоволення вимог кредиторів /а.с.94/.

Судом не враховуються обґрунтування позивачем позовних вимог, оскільки у зв'язку з визнанням банку неплатоспроможним та введенням тимчасової адміністрації, вклади фізичним особам (вкладникам ПАТ "Міський комерційний банк"), що не перевищують 200000,00 грн. повертав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через банки-агенти.

Відповідно, заборгованість ПАТ "Міський комерційний банк" перед позивачем погашена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у повному обсязі.

Крім цього, факт повернення коштів позивачу ще у лютому 2015 року представником позивача підтверджено в судовому засіданні.

Також суд вважає необґрунтованим покликанням на протиправну бездіяльність відповідача 1 ненадання відповідь на вимогу позивача від 20.06.2015 року з огляду на наступне.

Так, 26.03.2015 року в Газеті «Голос України» № 54 відбулось опублікування інформації про ліквідацію Банку.

Відповідно до ст. 49 Закону № 4452 Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, на час складення переліку вкладників, Фонду не було відомо про вказану вимогу позивача. Крім того, позивачем не надано жодних доказів надіслання та одержання вказаної вимоги відповідачем.

Щодо згаданого рішення Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/9671/14-ц від 19.11.2014 року про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та ухвали від 13.03.2015 року у справі № 461/2185/15-ц про зміну та встановлення способу і порядку виконання рішення суду, слід зазначити, що на час ухвалення вказаного рішення запроваджено тимчасову адміністрацію (20.11.2014 року) у зв'язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних; відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію (13.03.2015 року).

Відтак, судом встановлено, що на момент ухвалення вказаного рішення суду про стягнення коштів відповідно до ухвали у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказана позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного суду України викладеною у постанові від 20.01.2016 року по справі № 6-2001цс15.

Крім того, слід звернути на те увагу, що згідно з вказаним рішенням Галицького районного суду м. Львова сума 6000,00 грн. є витратами на правову допомогу, що згідно з Законом № 4452 не підлягає відшкодування в порядку, в якому позивач просить.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заперечень відповідачів щодо предмету позову. Вказані органи діяли в межах та у спосіб визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оскільки відповідачами спростовано доводи позовної заяви в повному обсязі, що підтверджується доказами долученими до матеріалів справи, в задоволенні позову слід відмовити.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч. 2 ст. 94 КАС України). З врахуванням викладеного, судові витрати у виді судового збору в сумі 974,40 грн., згідно з квитанціями № 245 та № 246 від 20.10.2015 року, не підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.03.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.