Справа № 6/131
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 6/131 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Міністерства молоді і спорту України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства молоді і спорту України, третя особа: Міністр молоді і спорту України, про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства молоді і спорту України, третя особа: Міністр молоді і спорту України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив, визнати протиправним рішення Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту стосовно видачі наказу від 23.04.2009 № 156к про звільнення його з посади начальника юридичного управління на підставі п. 5 ст. 40 КЗпП України, як такого, що не зявлявся на роботу протягом більш як чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності; скасувати пункт другий наказу від 23.04.2009 № 156-к про звільнення ОСОБА_2 з посади та відновити на посаді начальника юридичного управління; стягнути з Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту на його користь середньомісячний заробіток за вимушений прогул, за період з 23.04.2009 року по день винесення рішення суду в сумі 213 730 грн., та відшкодувати моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року - позов задоволено частково, а саме:

Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23.04.2009 року №156-к в частині звільнення ОСОБА_2 з посади начальника юридичного управління 18 грудня 2008 року відповідно до п. 5 ст. 40 Кодексу законів про працю України, як такого, що не з'являвся на роботу протягом більш як чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності;

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного управління Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту з 23.04.2009р.;

Стягнуто з Міністерства молоді і спорту України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2009 року по 23 жовтня 2015 року;

Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць та в частині поновлення на роботі.

В іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати в частині задоволення адміністративного позову щодо стягнення з Міністерства молоді і спорту України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2009 року по 23 жовтня 2015 року в сумі 213730 грн. та прийняти нову про відмову у задоволенні адміністративного позову в цій частині. В іншій частині постанову залишити без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працював на посаді начальника юридичного управління Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту.

Відповідно до наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 06.06.2008р. №2340 "Про внесення змін до структури та штатного розпису Мінсім'ямолодьспорту" юридичне управління (11 штатних одиниць) реорганізоване шляхом його розподілу на окремі структурні підрозділи - відділ експертизи проектів нормативних актів і взаємодії з Верховною Радою України (7 штатних одиниць) та Договірно - правовий сектор (4 штатних одиниці) та затверджено їх чисельність.

Вказана структура була погоджена з Кабінетом Міністрів України відповідно до листа від 13.06.2008 р. № 30369/1/1-08. Зміни до штатного розпису Міністерства були погоджені у Міністерстві фінансів України та введені в дію з 18.06.2008р.

ОСОБА_2 був повідомлений про наступне вивільнення, відповідно до наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 06.06.2008 р. № 2340, та було запропоновано йому посади завідувача договірно-правового сектору.

Однак, зазначене попередження ОСОБА_2, як це передбачено ст. 149 КЗпП України не було підписано. Відповідно до Актів від 18.06.2008 р. за підписом начальника управління кадрової роботи Коворотної О.М., заступника начальника управління кадрової роботи-начальника відділу кадрів Шелковнікової І.М., директора департаменту економіки та фінансів Мироненка Р.А, головного спеціаліста відділу правової роботи юридичного управління Нацевич О.П., ОСОБА_2 відмовився підписувати попередження про наступне вивільнення з одночасною пропозицією посади завідувача договірно-правового сектору відповідно до ст. 49-2 КЗпП України. Для підтвердження факту прибуття ОСОБА_2 до відділу кадрів Міністерства була надана розписка ОСОБА_2 18.06.2008 р. про отримання трудової книжки для внесення змін згідно з рішенням суду, яку зобов'язувався повернути протягом тижня.

Так, Міністерством України у справах сім'ї, молоді та спорту 18.06.2008р. був поданий звіт про заплановане вивільнення працівників форма № 4-ПН (план) стосовно ОСОБА_2

Мінсім'ямолодьспорт листом від 20.08.2008 р. № 10.1/10202 ОСОБА_2 надіслало копію наказу від 15.08.2008 р. № 392-к "Про звільнення ОСОБА_2." та запропонувало отримати трудову книжку у відділі кадрів.

Відповідно до листа за підписом Міністра Павленка Ю.О, від 25.06.2008 р. №10/7773 до профспілкового комітету Мінсім'ямолодьспорту, Міністерство просило погодити звільнення ОСОБА_2

Згідно з протоколом засідання профспілкового комітету Мінсім'ямолодьспорту від 23.07.2008 р. щодо звільнення за скороченням штату начальника юридичного управління ОСОБА_2 згідно якого в зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному і відсутністю його на засіданні профкому, розгляд питання про його звільнення було перенесено. Також, в протоколі засідання профспілкового комітету Мінсім'ямолодьспорту від 15.08.2008 р. щодо погодження звільнення за скороченням штату начальника юридичного управління ОСОБА_2, вказано, що профком прийняв рішення розглянути питання звільнення ОСОБА_2 без його присутності та надати згоду на його звільнення, беручи до уваги, що станом на день розгляду даного питання, місце перебування не відомо. Засідання профспілкового комітету Мінсім'ямолодьспорту проводилось за відсутності ОСОБА_2

Наказом від 15.08.2008 № 392-к на департамент економіки і фінансів було покладено обов'язок провести фінансові розрахунки, а саме: нарахувати вихідну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України та грошову компенсацію за 15 календарних днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за вислугу років державної служби за 2008 рік; грошову компенсацію за 15,5 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 09.02.2008 р. по день звільнення.

Відповідно до довідки відповідача позивачу було виплачено вищезазначені виплати за платіжним дорученням від 28.08.2008 р. № 723.

В зв'язку з наданням до відділу кадрів ОСОБА_2 листків непрацездатності серія ААБ № 062203; серія ААС № 672012 (копії в матеріалах справи), дату звільнення ОСОБА_2 відповідно до наказу від 27.08.2008 № 403-к (копія додається) з 18.08.2008 р. перенесено на 02.09.2008 р.

Міністерство України у справах сім'ї, молоді та спорту 04.09.2008 р. був поданий звіт про фактичне вивільнення працівників формі № 4-ПН (факт) стосовно ОСОБА_2

Міністерство листом від 25.09.2008 р. № 10.1/11649 ОСОБА_2 була надіслана копія зазначеного наказу про звільнення.

Однак, в порушення ст. 40 КЗпП України ОСОБА_2 був звільнений 02.09.2008 р. під час перебування на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серія АББ № 063431. В матеріалах справи наявні листки непрацездатності за весь період його перебування на лікарняному.

Позивач звернувся до Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту з заявою від 13.01.2009 № 11 про поновлення його на роботі, однак листом від 24.01.2009 № 10.1/683 відповідач на заяву повідомив, що відповідна вакантна посада відсутня.

Територіальною державною інспекцією праці у м. Києві була проведена перевірка додержання законодавства про працю, загальнообов'язкове державне соціальне страхування при звільненні з посади начальника юридичного управління ОСОБА_2 За результатом перевірки був складений акт від 24.03.2009 р. № 26-06-66/181 та встановлено, що відповідачем були порушені вимоги ст.. 43 та ч. 3 ст. 40 Кодексу законів України про працю, а саме подання Міністра України у справах сім'ї, молоді та спорту Павленка Ю.О. про звільнення позивача з займаної посади розглядалося у відсутності працівника та без його письмової заяви, а також звільнення ОСОБА_2 відбулося під час перебування позивача на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності за № 063431.

На підставі вказаного акту Територіальною державною інспекцією праці у м. Києві був винесений припис від 24.03.2009 р. № 26-06-66/181-152 про усунення порушень, згідно з яким зобов'язано Міністерство України у справах сім'ї, молоді та спорту та Міністра Павленка Ю.О. привести звільнення працівника ОСОБА_2 у відповідність до ч. 3 ст. 40 та ст. 43 КЗпП України.

У зв'язку з цим, відповідачем звільнення ОСОБА_2 приведено у відповідність до норм Кодексу законів про працю України, а саме: наказом від 23.04.2009 р. №156-к (копія в матеріалах справи) скасовані попередні накази від 15.08.2008 р. № 392-к "Про звільнення ОСОБА_2 " та від 27.08.2008 р. №403-к "Про внесення змін до наказу від 15.08.2008 р. №392-к" та звільнено ОСОБА_2 з посади начальника юридичного управління 18.12.2008 року відповідно до п.5 ст. 40 КЗпП України як такого, що не з'являвся на роботу протягом більш як чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Так, пунктом п'ятим статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути розірваний у випадку нез'явлення працівника на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Отже, станом на час винесення наказу №156-к від 23.04.2009р. позивач уже був звільнений наказом №392-к від 15.08.2008р. із змінами згідно наказу №403-к від 27.08.2008р. з 02.09.2008р., відсутність його на роботі не була пов'язана з тимчасовою непрацездатністю, а сама по собі наявність листків непрацездатності не може бути законною підставою для такого звільнення, до того ж більше ніж через три місяці після закінчення їх дії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказані обставини було встановлено також в ухвалі ВАСУ від 18.03.2015р. у даній адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У той же час, відповідач не довів суду інших підстав, з якими пов'язується видача оскаржуваного наказу, як і не надав належних та допустимих доказів про його правомірність.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності звільнення ОСОБА_2 на підставі пункту 5 статті 40 КЗпП України наказом №156-к від 23.04.2009 року, в зв'язку з чим пункт 2 цього наказу підлягає скасуванню, а ОСОБА_2 поновленню на раніше займаній посаді з дати звільнення, тобто з 23.04.2009 року.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на наступне.

Згідно з Кодексом законів про працю вимушений прогул виникає у разі неможливості працевлаштування у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці, що перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Також, згідно з керівними роз'ясненнями наданими у п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Однак, як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2, затримки у видачі трудової книжки не було, і підстава звільнення не перешкоджала працевлаштуванню позивача. Так, ОСОБА_2 працював з 16.06.2009 року та отримував заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою Головним контрольно-ревізійним управлінням, з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював на посаді начальника відділу розгляду скарг на дії посадових осіб ДКРС Управління внутрішнього контролю та камеральних перевірок Головного контрольно-ревізійного управління в порядку переведення з Державного комітету України із земельних ресурсів, а також копією трудової книжки позивача.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за клопотанням відповідача, суд звернувся до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві із запитом про витребування інформації чи отримував ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 10.01.1997 р. Дніпровським РУ ГУ МВС України у м. Києві доходи за період з 23.04.2009 по 23.10.2015 року, а також до Управління пенсійного Фонду України в Печерському районі м. Києва щодо надання форми ОК-7 (індивідуальні відомості про застраховану особу) на громадянина ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за період з 23.04.2009 по 23.10.2015 роки.

Відповідно до пункту 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 р. За № 785/25562 реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так, згідно Листа №20978/09 від 18.12.2015 року Управління пенсійного Фонду України в Печерському районі м. Києва та Листа №913/9/26-55-08-02 від 26.02.2016 року ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві вбачається, що за вказаний вище період ОСОБА_2 працював та отримував доходи, які в рази перевищують суму в 213730 грн., яка ним заявлена в позовних вимогах. (а.с. 145-146, 196-199).

Таким чином, колегія суддів вважає, що неврахування судом першої інстанції факту працевлаштування позивача призвело до порушення судом норм при вирішенні питання про оплату за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_2 виплат за час вимушеного прогулу.

Таким чином, рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову у цій частині прийняте із порушенням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги його спростовують, у зв'язку із чим таке рішення підлягає скасуванню у названій частині.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, позивачем не обгрунтовано в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача. Окрім цього, позивачем не обгрунтовано розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Поряд із цим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права лише щодо частини позовних вимог, водночас щодо іншої частини позову суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню у частині.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства молоді і спорту України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року в частині задоволення адміністративного позову щодо стягнення з Міністерства молоді і спорту України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2009 року по 23 жовтня 2015 року - скасувати, відмовити у задоволені позову в цій частині.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Мамчур Я.С.

Судді Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

Повний текст виготовлено 18.03.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.