Справа № 822/3180/15
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2016 р. К/800/51628/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року по справі № 822/3180/15

за позовом ОСОБА_5

до Управління праці та соціального захисту населення

Старокостянтинівської районної державної адміністрації

(далі - Управління)

про визнання наказу незаконним, поновлення на посаді та стягнення

середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Управління, в якому просила визнати незаконним наказ Управління від 17 червня 2015 року №18/К «Про звільнення ОСОБА_5», поновити на посаді завідувача сектору прийому заяв відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 червня 2015 року до дня поновлення на роботі та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 червня 2015 року по 22 червня 2015 року у розмірі 668,16 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Управління від 17 червня 2015 року №18/К «Про звільнення ОСОБА_5».

Поновлено ОСОБА_5 на посаді завідувача сектору прийому заяв відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 червня 2015 року по 19 листопада 2015 року у сумі 11915,52 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити в силі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 з 15 лютого 2013 року працювала на посаді завідувача сектору прийому заяв відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

ОСОБА_5 17 червня 2015 року подала відповідачу заяву про звільнення її із займаної посади за згодою сторін з 22 червня 2015 року (а.с.35).

17 червня 2015 року Управлінням видано Наказ № 18/К «Про звільнення ОСОБА_5», яким позивача 19 червня 2015 року звільнено з посади завідувача сектору прийому заяв відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області за угодою сторін за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Позивачем 19 червня 2014 року начальнику Управління подано заяву про відкликання заяви від 17 червня 2015 року про звільнення її з посади, а Голові профспілки Управління заяву, в якій ОСОБА_5 посилається на те, що заява про звільнення 17 червня 2015 року подана нею під тиском начальника Управління ОСОБА_6 та її заступника ОСОБА_7

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, видаючи наказ про звільнення позивача з посади, діяв у межах повноважень та з урахуванням вимог трудового законодавства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем у відповідності до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірність прийняття оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_5 із займаної посади.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, судами при розгляді даної справи не враховано наступного.

Статтями 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано та встановлено правила щодо строків звернення до суду та наслідків їх пропуску в адміністративному судочинстві.

Частинами 1 та 2 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що предметом спору є поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди що є спором, пов'язаним з проходженням, звільненням громадян з публічної служби, до спірних правовідносин необхідно застосовувати спеціальний строк звернення з адміністративний позовом передбачений, частиною 3 статті 99 КАС України, тобто місячний строк.

Із матеріалів справи вбачається, що наказ про звільнення 19 червня 2015 року ОСОБА_5 з посади завідувача сектору прийому заяв відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області видано відповідачем 17 червня 2015 року.

До суду про скасування зазначеного наказу ОСОБА_5 звернулась 6 серпня 2015 року, тобто з пропуском місячного строку на звернення до суду.

Позивач у позовній заяві просив суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, однак судами не досліджено поважності причин пропуску строку, встановленого частиною 2 статті 99 КАС України та не надано належної правової оцінки цьому питанню.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.