Справа № 815/1082/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1082/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін

представника позивача Домущі В.С.

представників відповідача Євценко Р.І., Паламарчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Євротанк ЛПІДЖІ» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з поданням до ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Вобгрунтування подання позивачем вказано, що в порушення приписів ст. 19.1, 80 ПК України, 14.03.2016 року представник за довіреністю ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» - Паламарчук М.О. відмовив у проведенні фактичної перевірки, що зафіксовано актом від 14.03.2016 року № 19/15-32-40-03.

З урахуванням не допуску посадових осіб до перевірки, податковим органом 15.03.2016 року прийнято рішення, відповідно до ст. 94 ПК України, про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого і просить підтвердити ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області.

Представник ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області в судовому засіданні підтримав подання з підстав вказаних у поданні та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представники відповідача, заперечували проти задоволення подання мотивуючи тим, що факту відмови від проведення перевірки не було, хоча документи, які надані, зокрема, наказ на проведення перевірки, не відповідали вимогам ПК України, так як не містили чітких підстав перевірки.

Розглянувши матеріали подання, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що керуючись пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДФС при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22 «Прийняття рішення про проведення перевірки платника податків», пп. 2.2.22 п. 2.2 Положення про управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області «щодо організації проведення фактичних перевірок платників податків», фахівцями управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що на заправці за адресою м. Одеса, пров. Високий, буд. 26 за яким здійснює господарську діяльність TOB «Євротанк ЛПІДЖІ» при реалізації палива не видається документ встановленого зразка, що свідчить про несплату 5% акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами та можливу реалізацію не облікованої підакцизної продукції (доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Астрєйко В.В. від 09.02.2016 року №34/11/15-32-21-03-06).

Відповідно до п.п.20.1.6, п.20.1 ст.20, пп.78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу (із змінами та доповненнями) на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.03. 2016 року №306 та направлень від 14.03.2016 року: №122, №123, №124 головного державного ревізора-інспектора відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Серенкова Я.О., головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Куліш М.Є. та було направлено на проведення фактичної перевірки за податковою адресою TOB «Євротанк ЛПІДЖІ» () вул. Овідіопольська дорога, буд. 3/г, м. Одеса.

Як стверджував в судовому засіданні представник податкового органу 14.03.2016 року о 16 год. 36 хв. представник підприємства за довіреністю від 09.09.2015 року № 7/15 Паламарчук Михайло Олегович відмовив у проведенні фактичної перевірки. Також, в порушення вимог п.п.20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, відмовив у проведенні інвентаризації та зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей, що зафіксовано актом від 14.03.2016 року № 19/15-32-40-03.

15.03.2016 року, у зв'язку із не допуском відповідачем посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до перевірки, начальник ДПІ у м. Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, розглянувши звернення та подані до нього матеріали, о 13 год. 00 хв. прийняв рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків TOB «Євротанк ЛПІДЖІ» () (а/с.19).

15.03.2016 року о 15 год. 56 хв. до Одеського окружного адміністративного суду надійшло подання ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій заявника щодо застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення фактичних перевірок регламентовано статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Вона може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (Підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 із змінами, внесеними згідно із Законом № 909-VIII від 24.12.2015).

Посадові особи органу ДПС мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених Податковим кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, встановлених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу ДПС, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (П.І.Б. фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу ДПС або його заступника, скріпленого печаткою органу ДПС;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, зазначених у направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, оформлених з порушенням вимог, встановлених п. 81.1 ст. 81 цього Кодексу, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу ДПС до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначено вище, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично здійснюють розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням П.І.Б., посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу ДПС складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу ДПС до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Пунктом 42.2. ст. 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

При цьому, судом встановлено, що акт про відмову від підпису у направленні на перевірку, як то встановлено п. 81.1 ст. 81 ПКУ, податковим органом не складався, хоча саме цей акт і є підставою для початку проведення такої перевірки.

З урахуванням викладеного суд вважає, що податковим органом не доведено факту відмови представником ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» розписатися у направленні.

Як визначено законодавцем, це є першим кроком у процедурі допуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірок.

Крім іншого, також необхідно звернути увагу, що підставою для проведення перевірки стала доповідна записка від 09.02.2016 року № 34/11/15-32-21-03-06 про встановлення порушень на об'єкті відповідача розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 26 при цьому, перевірка призначена за адресами: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд. 3/г та вул. Чапаєвської дивізії, буд. 1/1.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених Законом.

Згідно п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Крім іншого, пунктом 94.5 ст. 94 ПКУ визначено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Однак в рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків не вказано вид арешту, що також не узгоджується із приписами податкового законодавства.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків через недоведеність податковим органом відмови відповідача в допуску до проведення перевірки та порушення порядку оформлення такої відмови, передбаченого ст. 81 ПК України.

При цьому, суд не надає оцінку правомірності наказу на проведення перевірки, оскільки цей наказ є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке може бути оскаржено до суду в порядку встановленому КАС України, і підлягає оцінці судом окремо.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на застосування адміністративного арешту як на винятковий спосіб забезпечення платником податків його обов'язків, оскільки накладення такого арешту прямо передбачено ПК України у разі не допуску до здійснення перевірки.

Керуючись ст. ст. 8 та 19 Конституції України, ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 183-3, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Євротанк ЛПІДЖІ» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, або в порядку ч. 2 ст. 186 КАС України.

Суддя Потоцька Н.В.