Справа № 448/272/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/272/16-а
Провадження № 2-а/448/24/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.03.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Романченко І.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки Нгуєн Тхі Мінь Чанг,

перекладача Нгуєн Хоанг Ту,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Нгуєн Тхі Мінь Чанг про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідачка вчинила спробу незаконного поза межами пунктів пропуску перетинання державного кордону із України в ОСОБА_3, групою осіб, на ділянці ВПС «Смільниця» Мостиського прикордонного загону на території Старосамбірського району Львівської області, в районі 416 прикордонного знаку на відстані приблизно 1500 метрів від лінії державного кордону України, внаслідок чого о 15.10 год 12.03.2016року була затримана «групою реагування» від відділу прикордонної служби «Смільниця» Мостиського прикордонного загону.

Вказує, що 14.03.2016року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідачка буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути ДКУ є: відсутність можливості самостійного повернення на батьківщину у звязку з нестачею коштів для легального повернення на територію ОСОБА_4; відсутність документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з України; відсутність на території України родинних звязків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідачку за межі території України. Крім того, просить суд затримати відповідачку з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що у звязку із важким матеріальним становищем мала намір перетнути державний кордон України для того, щоб потрапити до країн Західної Європи з метою працевлаштування. Не заперечує проти видворення її за межі України в країну походження ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 12.03.2016 року о 15.05 год. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Смільниця», що на території Старосамбірського району Львівської області, на напрямку 416 прикордонного знаку на відстані приблизно 2000 метрів від лінії державного кордону України, було виявлено громадянку ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Нгуєн Тхі Мінь Чанг (відповідачку у справі), яка разом з трьома іншими громадянами ОСОБА_4, намагалася незаконно, поза пунктом пропуску, перетнути державний кордон України з ОСОБА_3, чим порушила ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.03.2016 року відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень.

13.03.2016 року згідно з вимогами ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідачки за межі України та зобовязано її покинути територію України у термін до 15.03.2016 року.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачкою не виконано, оскільки у неї відсутні документи, що дають право на перетин державного кордону України, а також необхідні для цього грошові кошти.Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідачка не зверталася.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.03.2016 року; копією протоколу про адміністративне затримання від 12.03.2016 року; копією письмових пояснень Нгуєн Тхі Мінь Чанг від 14.03.2016 року; рішенням про примусове повернення за межі України від 13.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідачка потрапила на територію України незаконно, порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагалася незаконно перетнути державний кордон України з ОСОБА_3, беручи до уваги відсутність у відповідачки документів, що дають право на перетин державного кордону України та відсутність необхідних для цього коштів, також відсутність близьких родичів на території України, власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідачки, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідачка ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

З урахуванням викладеного, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Нгуєн Тхі Мінь Чанг, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затриматигромадянку ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Нгуєн Тхі Мінь Чанг, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко