Справа № 524/9567/15-а
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9567/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі Недяк Д.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просив визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії починаючи з 03.08.2014 та включення з 03.08.2014 в розрахунок суми пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у середньому розмірі за останні 24 місяці служби перед звільненням, оскільки такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства. Визнати протиправними дії відповідача щодо включення у розрахунок пенсії премії розміром 105%. Зобовязати відповідача перерахувати пенсію з розміру 4 786,88 грн. грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням із врахуванням повного календарного місяця перед звільненням та виплатити її, застосовуючи і враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію у розмірі 130%, встановлених законодавством відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04.04.2006, починаючи з 01.06.2014. Стягнути з відповідача на його користь 8 096,76 грн. недоплаченої частини пенсії, нарахованої з 01.06.2014 по 01.06.2015. Стягнути з відповідача 3% річних у сумі 242,90 грн. та інфляційні втрати у сумі 4 730,57 грн. за період з 01.06.20014 по 01.06.2015.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у адміністративному позові.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, надав письмові заперечення. Зазначив, що ГУ ПФУ в Полтавській області діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави вважати дії відповідача протиправними, зобовязувати його вчинити певні дії. Щодо стягнення коштів представник відповідача зазначив, що повноваженнями нарахування пенсії наділений саме відповідач, тому не підлягають стягненню суми коштів, які розраховані позивачем. Просив відмовити у задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до наказу УМВС України в Полтавській області про звільнення № 557-ос, позивач 29.11.2013 звільнений з органів внутрішніх справ.

Згідно з випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 198713 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, у звязку з проходженням служби в ОВС, з 06.05.2014 по 01.06.2015.

08.07.2014 позивач звернувся до УПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви додані документи згідно з розпискою-повідомленням від 08.07.2014, довідку про додаткові види грошового забезпечення за 60 місяців відповідачем отримано 29.08.2014.

Так, з встановленням групи інвалідності, яка повязана з професійною діяльністю, позивач набув право на пенсію по інвалідності з 06.05.2014.

Згідно з поданими документами ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 19.05.2014 по 31.05.2015.

У подальшому з урахуванням уточнення інформації в МСЕК щодо дати встановлення інвалідності, позивачу донараховано та доплачено пенсію за період з 06.05.2015 (встановлення інвалідності) по 18.05.2014.

Не погодившись із розміром та порядком нарахування пенсії позивач звернувся до суду.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2014 у справі № 524/9452/14-а, яка набрала законної сили 01.07.2015, так як ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на постанову суду першої інстанції у цій справи, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області щодо включення в розрахунок суми пенсії додаткових видів грошового забезпечення та премії у середньому розмірі за останні 60 місяців служби перед звільненням як такі, що не відповідають вимогам ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобовязано Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, проценту надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.06.2014, з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Згідно з рішенням суду позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.06.2014. Проведено відповідні доплати. Підвищена пенсія виплачувалась позивачу до 02.08.2014. З вказаного часу пенсія позивачу виплачувалась відповідно до чинного на той час Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», згідно з яким норми ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів. Кошти на виплату пенсії за ст. 43 Закону ураховані у Законі України «Про державний бюджет на 2015 рік».

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що розмір пенсії обчислюється з розміру грошового забезпечення , враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідний Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.1993 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до п. 7 постанови, з урахуванням внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 № 112, яка набрала чинності з 24.04.2014 та діяла до 04.06.2014 встановлено види грошового забезпечення з яких обчислювались пенсії. Згідно з ними позивачу розраховано розмір пенсії.

При нарахуванні пенсії відповідачем ураховано додаткові види грошового забезпечення позивача, зокрема, його середній розмір премії.

Законами України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», Законі України «Про державний бюджет на 2012 рік», Законі України «Про державний бюджет на 2013 рік», Законами України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» передбачено, що норми і положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України у 2011-2015 роках.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 визнано конституційним положення стосовно фінансування за рахунок коштів державного бюджету України та виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України виплат, передбачених ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Нарахування пенсії позивачу, її перерахунок та виплата здійснені, у тому числі згідно з судовим рішенням, в межах наявних фінансових ресурсів, на підставі і в порядку встановленому законодавством. Тому вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання його вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та ст. 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має права перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов'язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб'єкта.

Отже вимоги позивача в частині стягнення конкретних сум пенсії, розрахованих ним, також не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Вимоги в частині стягнення сум грошових коштів, як компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії, також не підлягають задоволенню, оскільки вказані суми пенсії не були нараховані ОСОБА_1 відповідачем, тому і компенсація за їх несвоєчасну виплату не може бути стягнута в судовому порядку.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. 6-14, 17, 19, 69-71, 158- 163, 186, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 14.03.2016.

Суддя Ю.В. Рибалка