Справа № 813/5372/15
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Справа № 876/183/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.

за участі представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб і Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

08 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича юстиції в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про нікчемність Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01 липня 2014 року посвідченого Москалик Л.І., приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу за реєстраційним номером №386, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» і нею, що оформлене листом №5495 від 21 липня 2015 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про нікчемність договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01 липня 2014 року, посвідченого Москалик Л.І., приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу за реєстраційним номером №386, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, що оформлено листом №5495 від 21 липня 2015 року. Вирішено стягнути з бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_4 судовий збір, сплачений за подання позову в сумі 1218 гривень.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович подали апеляційні скарги на неї.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїй апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Також, було зазначено, що Уповноважена особа Фонду зобов'язана провести перевірку правочинів на предмет виявлення нікчемних та проінформувати сторону про нікчемність правочину та вжити заходів, направлених на повернення майна (коштів) банку поданого за таким нікчемним правочином, відповідно Уповноваженою особою були вчинені дії, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю. В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Також, апелянт зазначив, що ним було вчинено належні відповідні дії, на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02 березня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича.

21 липня 2015 року відповідачем по справі, на підставі п.2, 3 ч.3 ст.38 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на адресу позивача направлено Повідомлення про нікчемність Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01 липня 2014 року, посвідченого Москалик Л.П., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстраційним №386.

Відповідно до п.1, 8 даного Договору купівлі-продажу, Продавець (Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») передає у власність, а Покупець (ОСОБА_4) за оплату приймає житловий будинок №312 по вулиці Івана Франка у місті Дрогобичі Львівської області та земельну ділянку пл.0,0710га., розташовану за цією ж адресою. Купівлю-продаж об'єкту вчинено за погоджену сторонами суму, що складала 105000 гривень.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права з огляду на нижченаведене.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів фізичних й юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори за участю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що даний спір є про право власності позивача, яке може бути оскаржене лише в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду справи в порядку адміністративного судочинства на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.160, 193, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, 206, 254 КАС України, - колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року по справі №813/5372/15 - скасувати та закрити провадження.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2016 року.