Справа № 804/9027/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 рокусправа № 804/9027/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року

у адміністративній справі № 804/9027/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція", та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014р. за №, яким за порушення п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 88737,45 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 44368,72 гривень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції у данній справі не належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване цій справі ТОВ "Южспецконструкція" податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 р. за № було прийнято на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.06.2014р. № 345/22-04/322, проведеної уповноваженою особою Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ "ТД ОСОБА_1" () за січень 2014 року, під час якої ТОВ "Южспецконструкція" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "ТД ОСОБА_1" за січень 2014 р., їх вид, обсяг, якість та розрахунки, що за висновками податкового органу є порушення позивачем п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України шляхом заниження податку на додану вартість за січень 2014р. на суму 88737,45 грн., за рахунок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ТД ОСОБА_1".

Вирішуючи спір по цій справі та задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції виходив з необґрунтованості висновків податкового органу та протиправності оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення від 19.06.2014р. за №.

Наведені висновки суду першої інстанції мотивовані тим, що факт укладення правочину між позивачем та ТОВ "ТД ОСОБА_1" підтверджується фактичними обставинами по справі, зокрема, первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договору підряду від 02.12.2013р. № 02/12, та які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., а відповідачем по справі не доведено належними доказами здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТД ОСОБА_1" без мети настання реальних наслідків.

Розглядаючи дану справу, судова колегія бере до уваги приписи ст.86 КАС України, якими передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись положеннями наведеної норми процесуального закону, судова колегія не вважає за можливе визнати правомірним формування позивачем податкового зобовязання з ПДВ по господарським операціям з ТОВ "ТД ОСОБА_1" за перевіряємий період на підставі наданих позивачем документів, які не можуть розцінюватися як первинні документи в розумінні ст.1 та ст.9 Закону України від 16.07.99 №996-ХГУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки вказаними нормами закону чітко визначено, що первинний документ, на який покладено функцію фіксації факту здійснення господарської операції, повинен містити в собі всі обов'язкові реквізити, має бути прийнятий до обліку, а інформація із цього документа має бути систематизована на рахунках бухгалтерського обліку

Отже, для підтвердження даних податкового обліку позивача у спірних по цій справі правовідносинах могля братися до уваги лише ті первинні документи, які були складені лише при фактичному здійсненні господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТД ОСОБА_1". При цьому, відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), деталізація змісту і обсягу господарської операції в первинних документах має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобовязань, доходів або витрат, з нею повязаних.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ТД ОСОБА_1" за січень 2014 р. стала врахована судом першої інстанції як належний доказ відображена у реєстрі отриманих податкових накладних податкова накладна від 27.01.2014 року № 653 (а.с.49) та платіжні доручення на загальну суму 1624937,34 грн.: від 20.01.2014 р. № 3599, від 05.02.2014 р. № 3730, від 10.02.2014 р. № 3774, від 19.02.2014 р. № 3868, від 24.02.2014 р.2014 р. № 3891 (а.с.46-48), які складені на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (а.с.40-45) і довідки вартості виконаних робіт форми КБ-3 (а.с.39), оформлених на виконання укладеного між позивачем та ТОВ «ТД ОСОБА_1» договору підряду № 02/12, згідно якого останній (Підрядник) зобов'язувався виконати своїми силами і коштами, зі свого матеріалу роботи та відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації будівельно-монтажні роботи (реконструкцію доменного цеху із спорудженням комплексу з підготовки та вдуванню пиловугільного палива у доменній печі № 1М,8,9,12, загальною вартістю будівельних робіт складає 532424,69 грн.) за адресою: вул. Кірова, 18-6, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської область для ТОВ «Южспецконструкція» (Замовник), і здати в експлуатацію Об'єкт не пізніше 31 січня 2013 р. (а.с.35-38) .

Судова колегія звертає увагу на те, що долучений ТОВ "Южспецконструкція" до материалів справи акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (а.с.40-45), який був також предметом дослідження податкового органу під час перевірки, не містить обов'язкових реквізитів: дату і місце складання документу. А саме, в зазначеному акті виконаних робіт форми КБ-2 не вказано адресу, за якою проводились будівельно-монтажні роботи об'єкту «Реконструкція доменного цеху із спорудженням комплексу з підготовки та вдуванню пиловугільного палива у доменній печі», та не вказано дату прийняття даних робіт, хоча в п. 5.2. та 5.3 договору підряду № 02/12 від 02.12.2013 р. (а.с.37) чітко було визначено, що «здавання в експлуатацію об'єкта загалом оформляється актом, дата підписання якого Сторонами визначає момент передачі об'єкта у власність Замовника» та «Замовник зобов'язаний прийняти роботи, виконані Підрядником не пізніше 3 календарних днів з дня отримання від Підрядника акта виконаних робіт».

Таким чином наданий позивачем акт виконаних робіт форми КБ-2 за вищезгаданим договором не відповідає вимогам, які ставляться законодавством до документів бухгалтерського обліку, і відповідно не підтверджує реальність здійснення господарської операції.

Згідно з до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 Податкового Кодексу.

Відповідно до п. 2.4, п. 2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року первинні документи для надання ним юридичної сили та доказовості повинні мати обов'язкові реквізити і бути підписані посадовою особою, відповідальною за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну та фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Згідно наявної в матеріалах справи інформації, ТОВ «ТД ОСОБА_1» (), який знаходився на податковому обліку в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до 25.03.2014 р. (згідно Витягу «Реєстр платників ПДВ» з сайту Державної фіскальної служби України реєстрація була анульована за ініціативою платника платника ПДВ), і в перевіряємий період мав стан платника 28 (процедура припинення) взагалі не мав будь-якого обладнання, транспортних засобів (основних фондів та складських приміщення для зберігання будівельної техніки і виробничих ресурсів), а трудові ресурси ТОВ "ТД ОСОБА_1" згідно звіту за формою №1ДФ за 1 квартал 2014 року складали 1 особу, і вказані обставини в ході судового розгляду справи позивачем не спростовані.

З урахування наведеного в попередньому абзаці, звертає на себе увагу, що в графі 10 (Затрати труда, чел.-ч, осн.рабочих, машиністів) акту виконаних робіт на отримані будівельно-монтажні роботи від ТОВ «ТД ОСОБА_1» зазначено, що загальна сума витрат праці робочих за актом складає 12 162 чол.-год., тобто для виконання робіт зазначених в акті необхідно залучити 84 робочих (12 162/18 днів / 8 год., де 18 - це кількість робочих днів у січні 2014 року, 8 годин тривалість робочого часу за 1 день), що з урахуванням кількості працюючих на ТОВ "ТД ОСОБА_1" (1 особа) є неможливе, що у сукупності з відсутністю у контрагента позивача виробничого обладнання свідчить в свою чергу про неможливість фактичного здійснення ТОВ "ТД ОСОБА_1" господарських операцій по договору підряду № 02/12 від 02.12.2013 р. щодо здійснення своїми силами і коштами, зі свого матеріалу робіт по реконструкції доменного цеху із спорудженням комплексу з підготовки та вдуванню пиловугільного палива у доменній печі № 1М,8,9,12.

Позивачем за вказаним вище договором підряду № 02/12 від 02.12.2013 р. також не надано допуск до виконання робіт на об'єктах за адресою: вул. Кірова, 18-6, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської область, та списки працівників і транспортних засобів Субпідрядника, які були задіяні при виконанні робіт на вказаній території. Також як і не надані докази здійснення контролю та технічного нагляду за відповідністю виконаних робіт проектно-кошторисній документації.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари чи послуги ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту та відповідати господарській меті підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари чи послуги ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Зважаючи на те, що позивач у цій справі за видом своєї діяльності здійснює надання будівельно-монтажних послуг і має: відповідні ліцензії щодо будівництва будівель, монтажу та встановлення збірних конструкцій, монтажу металевих конструкцій, та інш.; виробничі (торговельно, складські) приміщення; основні засоби (автомобілі, бетонозаглажувані машини, бетономішалки, екскаватор, і інші будівельні пристрої та обладнання); і за його штатним розписом кількість працюючих у позивача складає 212 чоловік, а контрагент позивача не мав ресурсів, які безпосередньо пов'язані з необхідністю надання визначених в договорі послуг, тобто, для реального здійснення господарських операцій на загальну суму 1624937,34 грн., а також з урахуванням неналежно оформленого акту виконаних робіт на отримані будівельно-монтажні роботи від ТОВ «ТД ОСОБА_1», який містить недостовірну інформацію, суперечить законодавчим і нормативним актам, та такого що не відповідає сутності і не несе доказовості відносно змісту здійсненої операції - судова колегія дійшла висновку, шо відображення позивачем вказаних господарських операцій з ТОВ "ТД ОСОБА_1" було спрямовано лише на штучне створення документообігу та транзитних фінансових потоків задля імітації господарських операцій, що дають право на формування сум податкового кредиту та підстав отримання податкової вигоди, що в свою чергу свідчить про правомірність винесеного відносно позивача оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення рішення від 19.06.2014р. за № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, і про необґрунтованість заявлених у цій справі позивачем вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним вище обставинам, зібраним по справі доказам та не вірно застосував норми матеріального права, у звязку із чим, неправильно вирішив спір задовольнивши адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги спростовують встановлені судом першої інстанції обставини та узгоджуються з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Зазначені обставини, враховуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування цього рішення з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року -скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Южспецконструкція"

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: О.М. Панченко