Справа № 810/550/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/550/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Самсонової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2016 року Тетіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області звернулася до Київського окружного адміністративного суду з поданням до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості в сумі 346, 26 грн., посилаючись на ст. 183-3 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 р. у справі № 810/550/16 зазначене подання залишено без руху та заявнику було запропоновано до 18 лютого 2016 року до 10:00 год. виправити недоліки подання (а.с.1-2).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 р. подання повернуто заявнику.

Суддя першої інстанції встановив, що недоліки подання, зазначені в ухвалі від 17 лютого 2016 року, так і не були усунуті, тому ухвалою від 18 лютого 2016 року подання повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою судді, заявник подав апеляційну скаргу на це судове рішення, в якій вказує на порушення в застосуванні норм процесуального права та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.

Особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року подання залишено без руху як таке, що не відповідає вимогам частини третьої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, з наданням заявнику строку для усунення недоліків до 10 год. 00 хв. 18 лютого 2016 року шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", та доказів зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України за подання, оформленого у відповідності до вимог ст. 183-3 КАС України.

На виконання ухвали судді першої інстанції від 17 лютого 2016 року про залишення заяви без руху Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.(а.с.12-13)

Тобто, недоліки, зазначені в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 у строк, встановлений судом, заявником не виконано.

Вищенаведені обставини не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити:

1) найменування адміністративного суду;

2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника;

3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті;

4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника;

5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються;

6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Згідно п.4 цієї статті, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем надано суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке як і доводи апеляційної скарги, обґрунтовано тим, що відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року "Про державне мито" та листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11, податковий орган не зобов'язаний сплачувати судовий при зверненні з поданням в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте судом першої інстанції вірно зазначено, що на момент звернення заявника з вказаним поданням, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" 08.07.2011 №3674-VI, а не Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року "Про державне мито".

Крім того, Вищим адміністративним судом проведено аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в якому зазначено, що статтею 1833 КАС України подання визначено як форму звернення до суду органу Державної фіскальної служби України при здійсненні ним передбачених законом повноважень.

Отже, подання як форма звернення до суду передбачена КАС України. Ця ознака покладена в основу визначення понять «судовий збір» та «платник судового збору».

Указане подання Закон України № 3674-VI «Про судовий збір» не відносить до об'єктів, за які судовий збір не справляється, а органи Державної фіскальної служби України - до осіб, для яких встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Таким чином, подання органу Державної фіскальної служби України, передбачене статтею 1833 КАС України, є об'єктом справляння судового збору.

Отже, податковий орган не звільнений від сплати судового збору, тому мав виконати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року шляхом надання квитанції про його сплату, що не було виконано заявником.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що Тетіївською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 р. у справі № 810/550/16 про залишення подання без руху не оскаржено в апеляційному порядку, що свідчить про їх згоду з недоліками, зазначеними в даній ухвалі.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Крім того, судом першої інстанції в ухвалі про повернення подання було зауважено, що відповідно до приписів частини четвертої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21.03.2016 року.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 р., залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.