Справа № 826/26249/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 березня 2016 року 11:53 №826/26249/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Вініченко В.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12,
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 14 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем необґрунтованим прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12. Зокрема, позивачем зазначено про відсутність у нього станом на 29.09.2015 податкової заборгованості, а також відсутність відносно позивача будь-яких рішень контролюючого органу щодо визначення грошових зобов'язань із сплати податків і зборів, які є узгодженими, але не сплаченими.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на наявність у позивача податкової заборгованості зі сплати пені у розмірі 4,10 грн.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи за ставкою платника єдиного податку - 20% до розміру мінімальної заробітної плати починаючи з 01.01.2015.

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування ОСОБА_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, а саме наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12 та прийнято рішення від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з підпунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно із приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийняте державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві у зв'язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Також, контролюючим органом зазначено, що згідно картки особового рахунку платника єдиного податку, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг станом на кожне перше число місяця протягом квітня - вересня 2015 року.

В свою чергу, представник позивача заявив, що відповідач ніяким чином не повідомляв позивача про наявність у нього податкового боргу з єдиного податку за 2015 рік: відсутня податкова вимога, чи будь-яке інше листування між платником податків та контролюючим органом по наявній заборгованості.

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в судовому засіданні не надано доказів, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_1 про невірну сплату єдиного податку та надання вірних реквізитів на які потрібно сплатити єдиний податок, чи інформацію про наявність у позивача заборгованості по сплаті єдиного податку, чи надіслання податкової вимоги про сплату заборгованості з єдиного податку.

Отже, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо вчинення ним заходів для стягнення у встановленому порядку відповідної податкової заборгованості з позивача.

В свою чергу, представником позивача в судовому засіданні суду надано докази щодо відсутності заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються, а саме довідки від 08.09.2015 №9399/К/26-53-23-12 та від 02.12.2015 №11589/К/26-53-16-02-12 видані ОСОБА_1 державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві .

Отже, відповідачем не доведено суду наявність правових підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку з 01.10.2015 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд наголошує на наступному.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок), що документально підтверджується квитанцією від 26.11.2015 №76. Отже, сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу становить 1 218,00 грн.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.09.2015 №1176/2653-1705-12.

Присудити здійснені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (02105, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) документально підтверджені квитанцією від 26.11.2015 №76 судові витрати у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 18.03.2016