Справа № 154/2996/13-а, 2а-154/63/13
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 р. Справа № 876/13666/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волиської області, яким просив визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волиської області та скасувати постанову від 28.10.2011 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 71 752, 92 грн. по виконавчому провадженню № 29407023.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2013 року позов задоволено повністю. Визнано неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 71 752, 92 грн. від 28 жовтня 2011 року по виконавчому провадженню № 29407023. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про стягнення виконавчого збору у розмірі 71 752, 92 грн. від 28 жовтня 2011 року по виконавчому провадженню № 29407023.

Постанова мотивована тим, що судом встановлено відсутність підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Суд вважає неправомірними дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.10.2011 року, оскільки її винесення в силу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» можливе у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, за умови вчинення державним виконавцем дій, передбачених законодавством щодо належного повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження та встановленого строку для добровільного виконання рішення суду та примусового виконання рішення.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в апеляційному порядку її оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить постанову скасувати.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, заступником начальника ВДВС Володимир-Волинського МУЮ Маєвською О.М. 21.10.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №29407023 на підставі виконавчого напису нотаріуса №3273 від 14.09.2011, виданого приватнии нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною.

Виконавчий напис був вчинений для звернення стягнення на трьохкімнатку квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності.

Даною постановою боржнику запропоновано самостійно виконати виконавчий напис нотаріуса в строк до 27 жовтня 2011 року. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк постановлено виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Суд першої інстанції дослідив, що про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№ 29407023 від 21.10.2011 року позивач дізнався лише 31 жовтня 2011 року під час телефонної розмови із заступником начальника ВДВС Володимир-Волинського МУЮ Маєвською О.М., після чого направив свого представника до відділу ДВС для одержання копії постанови, оскільки не отримував її. При цьому в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачу копії вказаної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.10.2011 року з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом, зокрема надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з положень ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, стягується за постановою державного виконавця у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" зазначено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов'язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. Суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими Законом, і був нереальним.

Приймаючи оскаржувану постанову від 28.10.2011 року про стягнення з боржника виконавчого збору, заступником начальника відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Маєвською О.М. не враховано приписи ч. 1 ст. 31 Закону україни «Про виконавче провадження», згідно якої копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам, як це передбачено ч. 1 ст. 35 цього ж Закону.

За таких умов винесена заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Маєвською О.М. постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.10.2011 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис нотаріуса було винесено за заявою стягувача АТ «Дельта Банк». Після вирішення позивачем з банком непорозумінь стягувач подав заяву до ДВС про повернення виконавчого напису без виконання, за наслідками розгляду якої постановою начальника Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиці від 25.12.2012 року виконавчий документ повернено стягувачеві.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції залишити без задоволення.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 жовтня 2013 року у справі № 154/2996/13-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді В. В. Святецький

Т. І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлений 21.03.2016 року