Справа № 817/3147/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" березня 2016 р. Справа № 817/3147/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Єфремовій О.С. ,

за участю сторін: представника відповідача Довгалюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2015 р. у справі за позовом Фізичною особою-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту рішення іменовано - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2013 № та №.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.12.2015року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Позивач просить скасувати обумовлену постанову та постановити нове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зокрема зазначає, що з обумовленим рішення не погоджується з таких підстав:

- при прийнятті рішення суд першої інстанції не з'ясував обставин щодо отримання позивачем запиту відповідача про надання пояснень з приводу перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу 500тис. грн.;

- відсутність первинних документів, які підтверджують обставини щодо виплаченого позивачу доходу ТОВ «Екорембуд ЛТД» та Національним Університетом Водного Господарства та природкористування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків акту перевірки від 06.03.2013 №60/17-117/НОМЕР_1, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 27.03.2013р.:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 41590 грн. 55 коп., в тому числі: за основним платежем - 32728 грн. 44 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8862 грн. 11 коп. (а.с. 16);

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 11235 грн. 34 коп., в тому числі: за основним платежем - 9365 грн. 40 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1869 грн. 94 коп. (а.с. 17).

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 27.03.2013року слугували висновки зазначеного акту перевірки про заниження обсягу оподатковуваного доходу за 4 кв. 2011року на суму 195841,37грн (а як наслідок заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 4 кв. 2011року у розмірі 32728,44грн.) внаслідок перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу 500тис. грн. під час перебування на спрощеній системі оподаткування.

Зокрема, за наслідками перевірки позивача встановлено, що за період з 01.01.2011 по 31.12.2011р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування. За 2011рік позивач задекларував дохід у розмірі 491205,36грн. та сплатив 1546 грн. єдиного податку. При перевірці позивача обсяг його виручки за обумовлений період визначено на підставі відомостей про поступлення коштів на розрахункові рахунки, книги обліку доходів та витрат та звірено з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України по сумах виплачених доходів. З врахуванням відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів підприємцю ОСОБА_4 обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2011 рік встановлено у розмірі 687046,73 грн.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги, щодо не підтвердження обставин щодо розміру отриманого позивачем доходу, то окрім відомостей названого акту перевірки, обставини справи щодо розміру фактично отриманого позивачем доходу у продовж 2011року підтверджуються книгою обліку доходів та витрат (а.с.66-79), відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України по сумах виплачених доходів на користь позивача впродовж 2011року (а.с. 124-134, 140-162), листами Національного Університету водного господарства та природокористування №001-1522 від 05.09.2012року, ТОВ «Екорембуд ЛТД» №4/759 від 03.09.2012року, Командитного товариства "РІВНЕ-ПАС" №03-158 від 18.03.2013року про надання позивачем транспортних послуг для працівників зазначених підприємств, які вибували у відрядження (а.с41-45). З названих документів вбачається, що за 2011рік позивач задекларував дохід у розмірі 491205,36грн., а фактично отримав 687046,73 грн.

Окрім того, листами Національного Університету водного господарства та природокористування №001-1522 від 05.09.2012року, ТОВ «Екорембуд ЛТД» №4/759 від 03.09.2012року, Командитного товариства "РІВНЕ-ПАС" №03-158 від 18.03.2013року інформовано податковий орган, що відображені у податковій звітності за формою 1ДФ обставини щодо розміру виплаченого позивачу доходу, сформовані на підставі авансових звітів працівників зазначених підприємств до яких долучено оригінали проїзних документів - квитків про надання транспортних послуг позивачем.

За таких обставин, доводи позивача щодо не підтвердження обставин щодо виплаченого на його користь доходу первинними документами спростовуються наявними у справі доказами.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги з приводу того, що суд при прийнятті рішення не з'ясував обставин щодо отримання позивачем запиту відповідача про надання пояснень з приводу перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу 500тис. грн., то під час розгляду справи, як в суді першої так і апеляційної інстанцій позивач мав можливість надати пояснення та докази з приводу обставин щодо перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу.

Надані позивачем пояснення та доводи висновків відповідача та суду першої інстанції з приводу перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу 500тис. грн. під час перебування на спрощеній системі оподаткування у період 2011року не спростовують.

Відтак, наведені позивачем доводи з приводу відсутності доказів отримання позивачем запиту відповідача про надання пояснень з приводу перевищення позивачем обсягу оподатковуваного доходу не спростовують встановлених судом обставин та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у названій частині.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Натомість, заперечуючи обставини щодо отримання доходу за надання транспортних послуг від працівників перелічених підприємств, позивач не довів обставин, що викладені у податковій звітності за формою 1ДФ та в обумовлених вище листах відомості про виплату на користь позивача доходу є не достовірними.

Стаття 51 Податкового кодексу України визначає порядок подання відомостей про суми виплачених доходів платникам податків - фізичним особам.

Так, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 N1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 р. за N 46/18784 було затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Відтак, розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за формою 1ДФ є податковою звітністю платників податків, підставою для складання якої відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність" є первинні документи.

За таких обставин, у відповідача були відсутні правові підстави для не урахування названої податкової звітності під час визначення оподатковуваного доходу для позивача.

Водночас, колегія суддів не погоджується з доводами відповідача щодо необхідності визначення позивачу оподатковуваного доходу із суми, що становить різницю (195841,37грн) між задекларованим позивачем доходом (419205,36) та фактично отриманим у 2011році (687046,73).

Статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (Указ № 727/98) (втратив чинність з 1 січня 2012 року) встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Статтею 5 вказаного Указу передбачено, що у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Згідно зі статтею 6 цього Указу суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податків і зборів, перелік яких встановлений цією статтею, зокрема податку на додану вартість, крім випадку, коли юридична особа обрала спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за ставкою 6 відсотків.

Перехід платника податків, який обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, у наступному податковому періоді на загальну систему оподаткування не є єдиним передбаченим законом правовим наслідком для такого платника, оскільки сплата єдиного податку може мати місце при дотриманні норм Указу № 727/98, а у випадку не дотримання вказаних норм, зокрема щодо перевищення граничного розміру виручки, оподаткування доходу в розмірі перевищення граничної суми виручки здійснюється на загальних підставах, оскільки при цьому відпадають встановлені статтею 1 Указу № 727/98 юридичні підстави для пільгового режиму оподаткування.

За таких обставин, оподаткуванню на загальних підставах підлягають доходи у розмірі перевищення граничної суми виручки, тобто розмір фактично отриманого у 2011році доходу у розмірі 687046,73грн слід зменшити на суму граничний обсяг виручки яка підлягала оподаткуванню за умовами спрощеної системи оподаткування у розмірі 500тис.грн. Отож, на загальних підставах підлягає оподатковуванню дохід у розмірі перевищення граничної суми виручки, що становить 187046,73грн. (687046,73грн-500тис.грн).

Відповідно до даних розрахунку, визначених грошових зобов'язань згідно податкового повідомлення -рішення № від 27.03.2013року, наданого представником відповідача суду апеляційної інстанції, податок на доходи фізичних осіб з обумовленої суми (187046,73грн) становить -31233,36 грн. та штрафна санкція, визначена відповідно до ст. 123 ПК України складає - 7808, 34грн (31233,36 х 25%).

Натомість, внаслідок зазначеного порушення відповідач за даними пояснень представника відповідача та даних розрахунку визначив для позивача податок на доходи фізичних осіб у розмірі 32728,44грн. та штрафну санкцію у розмірі 8862,11грн.

За таких обставин, відповідачем внаслідок обумовленого порушення протиправно визначено для позивача податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1495,08 грн. (Розрахунок: сума визначеного основного грошового зобов'язання у ППР у розмірі 32728,44грн. зменшена на правомірно нарахований розмір основного грошового зобов'язання 31233,36грн) та відповідно протиправно визначено штрафну санкцію у розмірі 373,77грн (Розрахунок: сума штрафу, нарахованого згідно ППР, у розмірі -8862,11грн. зменшена на суму штрафу правомірно нарахованого у розмірі 7808,34грн. та зменшено на штраф за неподання декларації у розмірі 170грн. та штраф за неналежне ведення податкового обліку у розмірі 510грн). Відтак, податкове повідомлення -рішення № від 27.03.2013року підлягає скасуванню у частині основного грошового зобов'язання за платежем- податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1495,08 грн. та штрафної санкції у розмірі 373,77грн.

Що ж до решти сум штрафної санкції, зазначеної у податковому повідомленні - рішенні № від 27.03.2013року, у розмірі 170грн, то її визначено відповідачем за не подачу позивачем декларації про майновий стан і доходи за 4 кв. 2011року у відповідності до п.п.49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п.п.177.5.2 п. 175.5 ст. 175 ПК України та у розмірі 510грн.-за неналежне ведення податкового обліку доходів та витрат у відповідності п.119.2. ст. 119 ПК України. Обставини щодо виявлених порушень підтверджуються наявними у справі доказами (акт перевірки, книга обліку доходів та витрат, відомості з бази даних податкового органу про суми виплачених доходів, листи перелічених вище суб'єктів господарювання про суми виплаченого позивачу доходу), а розмір штрафної санкції та підстави для її застосування відповідають положенням обумовлених норм Податкового Кодексу України.

Що ж стосується рішення суду першої інстанції щодо відмови у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення - рішення № від 27.03.2013року, то позивачем у апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду справи не наведено жодних доводів та міркувань з приводу протиправності судового рішення у названій частині.

Дослідивши рішення суду першої інстанції у частині встановлених судом обставин та прийнятого рішення у зазначеній частині, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності оподаткування доходів з нарахованої орендної плати за весь період дії договорів оренди транспортних засобів.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового Кодексу України" "3609-VI від 07.07.2011року, пункт 168.1 доповнено підпунктом 168.5, відповідно до якого якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податків, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду".

Позивачем зазначених положень законодавства враховано не було, а відтак відповідач правомірно виніс повідомлення - рішення № від 27.03.2013року, яким визначив податок на доходи фізичних осіб з нарахованих сум орендної плати, що підлягала виплаті позивачем на користь інших платників податків - орендодавців транспортних засобів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, рішення суду першої інстанції у зазначеній колегією суддів частині не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2015 р. скасувати у частині прийнятого рішення про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.03.2013р.

Прийняти у названій частині нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.03.2013року у частині, що стосується визначеного грошового зобов'язання у розмірі 1495,08грн.-за платежем "податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності" та 373,77грн. - штрафна санкція. У задоволенні позову щодо решти сум, визначених податковим повідомленням - рішенням № від 27.03.2013року -відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4- представник позивача ОСОБА_5 - АДРЕСА_2,