Справа № 813/330/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року № 813/330/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представників:

від відповідача - Сенейко І.М., Попадюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції (надалі Самбірська ОДПІ) Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Самбірської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.02.2016 року за № та за №.

Позивач в позовній заяві стверджує, що списання банком заборгованості за кредитним договором становить 205135 грн. 40 коп. (з яких 5240 грн. 88 коп. - основний борг (неповернутий кредит), 9920 грн. 90 коп. - проценти нараховані за користування кредитом; 189973 грн. 62 коп. - пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитом). А тому, вважає позивач, контролюючий орган при здійсненні перевірки не врахував які саме суми підлягали списанню і, всупереч ст.165 ПК України, сумою, яка підлягає оподаткуванню безпідставно вважає 205135 грн. 40 коп. Також, на думку позивача, банк як податковий агент повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу за ставками, визначеними у п.167.1 ст.167 ПК України, та згідно з підп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф.-1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

Позивач просить справу розглядати без його участі.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву зазначає, що сума анульованого боргу позивача у розмірі 205135 грн. 40 коп. підлягає оподаткуванню за ставкою 15%, оскільки сума боргу, прощена кредитором, вважається доходом отриманим платником податку, як додаткове благо. А відтак, позивачем податкову декларацію про майновий стан і доходи за ІІ квартал 2014 року не подано, податок з доходів фізичних осіб не сплачено, чим порушено підп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абзац. «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 ПК України.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, просять в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_3 за 2014 рік, Самбірською ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області складено акт від 26.01.2016 року за №17/17-00/ та прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.02.2016 року:

- за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 43286 грн. 77 коп., в тому числі, за основним платежем - 34629 грн. 42 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8657 грн. 35 коп.;

- за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 170 грн. 00 коп.

Перевіркою встановлено порушення:

- абзац. «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 34629 грн. 42 коп.;

- підп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.120.1 ст.120, п.179.1 ст.179 ПК України внаслідок неподання декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Як вбачається з акта перевірки, згідно з інформацією АТ «Райфайзен Банк Аваль» в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року фізична особа - платник податку ОСОБА_3 фактично отримував дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості кредитором, що свідчить про заниження суми його загального річного оподатковуваного доходу за 2014 рік в розмірі 205135 грн. 40 коп.

Відповідно до підп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Як передбачено підп.14.1.47 цього ж пункту, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Базою оподаткування, згідно з абзацу «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції чинній на момент отримання додаткового блага), є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З врахуванням положень наведеної норми та визначення поняття доходу, суд вважає, що до складу оподаткованого доходу повинна включається лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня не можуть вважатись доходом в розумінні Податкового кодексу України.

Висновок щодо застосування зазначених норм у такий спосіб, з приводу пені, викладено у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року за №21-1364а15, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, у відповідності до абзацу другого ч.1 ст.244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

В матеріалах справи наявний договір від 16.05.2014 року про припинення зобов'язань за кредитним договором за №014/0399/82/58374 від 03.07.2008 року, укладений між ПАТ «Райфайзен Банк «Аваль» та ОСОБА_3, відповідно до якого сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення цього договору становить 205135 грн. 40 коп., в тому числі: основна сума боргу (неповернутого кредиту) - 5240 грн. 88 коп., проценти, нараховані за користування кредитом - 9920 грн. 90 коп., розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 189973 грн. 62 коп.

В даному ж випадку, як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом при визначенні грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб було враховано повністю всю суму в розмірі 205135 грн. 40 коп., яка прощена банком згідно договору від 16.05.2014 року про припинення зобов'язань за кредитним договором.

Як передбачено п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що контролюючим органом при прийнятті податкового повідомлення - рішення від 01.02.2016 року за № не було взято до уваги дохід платника податку у вигляді анульованого (прощеного) кредитором боргу в сумі основного боргу, суд вважає таке рішення прийнятим без дотримання критерію обґрунтованості.

При цьому, суд не може підміняти собою контролюючий орган та визначити суму грошового зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), які підлягають нарахуванню платнику податків.

Також, в матеріалах справи наявна квитанція від 13.10.2015 року за №53, яка підтверджує сплату позивачем 1000 грн. 00 коп. податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, визначення доходу у підп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткового блага у підп.14.1.47 цього ж пункту, бази оподаткування в абзаці «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платника податків, що має наслідком прийняття рішення на користь такого платника, даному випадку позивача.

Підтвердженням такого неоднозначного (множинного) трактування прав і обов'язків позивача є і подальше включення до п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України під підпункту 165.1.55, згідно якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включаються суми процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 01.02.2016 року за №.

Що стосується податкового повідомлення - рішення від 01.02.2016 року за №, то контролюючим органом, у відповідності до п.127.1 ст.127 ПК України, правомірно застосовано до позивача штраф, оскільки, як передбачено абзацом «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, платник податків зобов'язаний відобразити в податковій декларації отриманий дохід у вигляді додаткового блага. При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження виконання позивачем зазначеного обов'язку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 01.02.2016 року за №, а тому адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати, прийняте Самбірською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області, податкове повідомлення-рішення від 01.02.2016 року за №.

3. В іншій частині в задоволенні адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, 549 (п'ятсот сорок дев'ять) гривень 04 коп. сплаченого судового збору.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 березня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк