Справа № 755/19363/14-а
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/755/447/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, головного державного виконавця Мурихіна С. В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження посилаючись на те, що постановою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено адміністративний позов та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії як дитині війни, підвищивши її на 30% надбавку. В подальшому було видано виконавчий лист на примусове стягнення та подано його до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, але боржником постанова суду не виконується. Від державного виконавця надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження. Позивач вважає, що така постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, вимогам постанови суду та виконавчого документу, порушує його права, оскільки рішення суду не виконано. Тому просить суд визнати бездіяльність відповідачів протиправною, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження, зобов'язати відповідача провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа, стягнути моральну шкоду.

До суду від відповідачів письмові заперечення не надходили, хоча ухвала про відкриття провадження отримана 01.08.2014 року.

До суду від третьої особи Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва надійшли письмові заперечення проти позовних вимог ОСОБА_2

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві з виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом міста Києва 29.03.2013 року на підставі якого було відкрито виконавче провадження №37351840 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.2).

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст.75 вищезазначеного Закону передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.49 вищевказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню, серед іншого, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що позивач отримала постанову про закінчення виконавчого провадження №37351840 від 24.06.2014 року, в якій зазначено, що рішення суду виконано в межах компетенції Управління, виконавче провадження було закінчено, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів виконання передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, орган, що призначає пенсії, приймає рішення щодо перерахунку такої пенсії.

Відповідачами не надано письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надано матеріалів виконавчого провадження ВП №37351840, доказів щодо фактичного повного виконання рішення суду боржником: рішення Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії та її виплату, що свідчить про недоведення відповідачами у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України правомірності своїх дій по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження та правомірності зазначеної постанови, якщо вони заперечують проти позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо протиправності бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-а-7086/11, який виданий 29.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, а також протиправності та необхідності скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №37351840 від 24.06.2014 року, в зв'язку з недоведенням всупереч ч.2 ст.71 КАС України правомірності вчинених дій та винесеної постанови, ненадання належних та допустимих доказів щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та наявності підстав для закінчення виконавчого провадження у відповідності до п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, суд вважає, що відповідач не довів поважності причин невиконання судового рішення.

Таким чином, вимога про зобов'язання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві провести виконавчі дії відповідно до вимог статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» теж підлягає задоволенню.

З приводу стягнення моральної шкоди суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної вимоги, оскільки вона необґрунтована та позивачем не доведена.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 11, 27, 30, 49, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», п.39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 183-2, 186, 267 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-а-7086/11, що виданий 29.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Мурихіна Сергія Володимировича від 24.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП №37351840.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа №2-а-7086/11, що виданий 29.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням проведених виплат, відповідно до вимог статті 30 Закону України «Про виконавче провадження».

В решті позову відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. О. Яровенко