Справа № 2-а-506/10
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-506/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

В складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

секретаря Лящинської М.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій відповідача протиправними; зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної пенсії за період з 01.01.2006 року по 28.02.2010 року, де розмір державної пенсії не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком на цей період виключивши при нарахуванні та виплаті вже нараховану та сплачену пенсію за вказані роки; зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по 28.02.2010 року, розмір якої складається з 100 % мінімальної пенсії за віком на цей період; зобовязання з 28.02.2010 року виплачувати пенсію, розмір якої не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 ч.4, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Мотивуючи свої вимоги наступним: вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 1 групи за наслідками Чорнобильської катастрофи. 13.11.2009 року вона звернулась до відповідача з проханням перерахувати пенсію відповідно до вищевказаного закону, але їй було відмовлено. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинна бути призначена пенсія розміром, не нижчим ніж 10 мінімальних пенсій за віком та надбавка до пенсії (ст. 50 Закону) в розмірі 100 %. Однак, всупереч діючому закону їй нараховується пенсія згідно з постановами Кабінету Міністрів України, що значно менше, ніж передбачено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Невиплата пенсії є протиправною, оскільки згідно ст.ст. 19 ч.2, 22 ч.3 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В судове засідання позивач не зявилась, просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю (а.с.20).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав письмові заперечення, в яких просить справу розглянути без його участі та відмовити в задоволенні позову позивачу (а.с.17-18).

Враховуючи, що сторони надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, суд, відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справи в порядку письмового провадження на основі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 1 групи по зору, за захворюванням повязаним з наслідками на ЧАЕС (а.с.11, 12), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про не виплату в повному обсязі державної пенсії та додаткової пенсії позивачу було відомо протягом всього часу отримання позивачем пенсії за вказаний останній період, однак до суду вона звернулась лише в лютому 2010 року, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову в частині позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом, в звязку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними; зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної пенсії; зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по 10.02.2009 року задоволенню не підлягають у звязку з тим, що позивач пропустив без поважних причин процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений законом.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 1 групи 100 % мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1 групі 10 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - тобто з 22.05.2008 року.

Вищезгадана пенсія за інвалідністю (основна та додаткова) в 2009 році виплачувалася в розмірах, встановлених Постановою КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530, тощо. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги пріоритетність законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії та надбавки до пенсії згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 996-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, для позивача як інваліда 1 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Щодо позовних вимог позивача до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про зобовязання з 28.02.2010 року виплачувати пенсію, розмір якої не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком та 100 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 ч.4, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено їх права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню: необхідно визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова в частині нарахування та виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 в розмірі значно нижчим ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року протиправними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року, де розмір державної пенсії не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком на цей період виключивши при нарахуванні та виплаті вже нараховану та сплачену пенсію за вказані роки; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року, розмір якої складається з 100 % мінімальної пенсії за віком на цей період; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с.12), відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69-72, 99, 100, 122, 104-106, 158-163 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова в частині нарахування та виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 в розмірі значно нижчим ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року, де розмір державної пенсії не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком на цей період виключивши при нарахуванні та виплаті вже нараховану та сплачену пенсію за вказані роки.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за період з 11.02.2009 року по 28.02.2010 року, розмір якої складається з 100 % мінімальної пенсії за віком на цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова О.Г.Деркач