Справа № 505/467/16-а
Суддя: Нікітішин В. П.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/467/16-а
Провадження№2-А/505/12/16
П О С Т А Н О В А

І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.03.2016 року Котовський міськрайоний суд Одеської області в складі

головуючого - судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області і Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та проведення перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВ И В:

Позивачка звернулась 02.02.2016 року в суд з цим позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №903 від 06.01.2016 року винесеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та проведення перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 про притягнення її, позивачки, до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8550 грн. Просила поновити їй строк на право оскарження цієї постанови до суду, оскільки її копію отримала поштою 26.01.2016 року.

Підставою цьому зазначала те, що по вул. Самборського, 40/2 в м. Котовську Одеської області знаходиться багатоквартирний триповерховий будинок, де квартира №1 за вищевказаною адресою належить їй, де з північної сторони вона прилаштувала прибудову розміром 27 кв.м, а з південної сторони прилаштувала прибудову розміром 29,6 кв.м.

Приймаючи постанову про притягнення її, позивачки, до адміністративної відповідальності, інспектор Мазур В.М. виходив з того, що розміри прибудов у плані побудовано з істотними відхиленнями від затверджених проектних рішень, а також самовільна експлуатація даної прибудови без документів, що підтверджують введення в експлуатацію, п. 2 ч. 1 ст. 34 «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідним органом, а також ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію заборонено, а відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Позивачка також стверджувала, що прибудова, яка розміщена з північного фасаду, згідно акту вибору земельної ділянки та погодженого з Котовською квартирною експлуатаційною частиною району по Одеському військовому округу та виконавчим комітетом Котовської міської ради, виділена площадка 7x4 м, тобто 28 кв.м, а згідно акту введення у експлуатацію та технічному паспорту приміщення має 27 кв.м, друге приміщення, яке розміщене з південної сторони, згідно акту вибору земельної ділянки виділена площадка 8x4 м, тобто 32 кв.м, сама ж прибудова має розміри 29,6 кв.м.

Також інспектор Мазур В.М. включив до перевірки погашену інвентаризацію Котовської БТІ станом на 2003 рік, так само, як інвентаризацію Котовської БТІ станом на 2007 рік.

До 28 серпня 2003 року весь житловий фонд військового містечка №1 у м. Котовськ, до якого відноситься її, позивачки, будинок належав Міністерству оборони України, тому насамперед, дозволи на прибудови та на утворення віконних отворів, їй надавали командир гарнізону, начальник Котовського КЕЧ району, начальник ДУ-1, а також органи виконавчого комітету Котовської міської ради, управління архітектури та земельних відносин.

На цей час, коли були складені акти перевірок, протокол про адміністративне правопорушення та припис, вона, позивачка, ніякого будівництва не вела та не веде, а на ці прибудови, які введені в експлуатацію одна у 2000 році, а друга у 2005 році скласти і оформити правовстановлюючі документи і набути права власності на земельну ділянку позбавлена можливості, так як земля, на якій розташовані зазначені прибудови, відноситься до земель Міністерства оборони України, у зв'язку з чим приватизованими, поки що бути не може.

Вважає, що невідповідність висновків інспектора Мазура В.М. фактичним обставинам справи вплинула на вирішення питання про її, позивачки, винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, на правильність застосування закону України про адміністративну відповідальність, та на визначення відповідальності.

Позивач і його представник адвокат ОСОБА_3 на позові наполягали у повному обсязі.

При цьому адвокат доводив, що позивачка не може нести відповідальність за законом про адміністративну відповідальність який набрав чинності у 2013 році, за проведене нею будівництво яке було завершено і здано в експлуатацію у 2005 році.

Відповідачі у судове засідання не зявились. Причин неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи у свою відсутність не надали. Заперечень до позову не представили. Тому за згоди сторони позивача справу розглянуто у відсутність відповідачів.

Вислухавши пояснення сторони позивача, покази свідка ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з такого.

Згідно положення статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як свідчить з матеріалів справи, Постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 (далі інспектор Мазур В.М.) від.06.01.2016 року позивачка, ОСОБА_1, була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України, а саме порушення ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8550 грн.

Підставою цьому став Протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 обвинувачувалась у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.8 ст.96 КУпАП, як зазначено у цьому протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю ДАБК) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.5 Про порядок підготовки і виконання будівельних робіт, затверджених Постановою КМУ від 13 квітня 2011 р. № 466, в редакції від 26.08.2015, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку обєктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів I-III категорії складності;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів IV і V категорії складності.

При накладанні стягнення відповідно до ст. 280 КУпАП орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ч. 8 ст. 96 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів III категорії складності.

Чинну на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення редакцію ст.96 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» від 20.11.2012 року №5496-V1, введено в дію з 19 січня 2013 року (газета «Голос України» від 18.01.2013 року №8-9).

Як свідчить із показів свідка ОСОБА_4, позивач виконував будівельні роботи з прибудов до своєї квартири АДРЕСА_1 на початку 2000-х років через велику сирість у цій квартирі. Останнє що вона зробила, це те, що у 2007 році з дозволу Котовського КЕЧ встановила друге вікна у цій квартирі в 2007 році. Після цього ніяких будівельних робіт по квартирі і прибудовах не виконувала, оскільки все є закінченим будівництвом.

Згідно положення ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної дії у часі не мають.

Відповідно позивач не може нести адміністративну відповідальність за ч.8 ст. 96 КУпАП, оскільки на момент початку виконання будівельних робіт такої відповідальності не було передбачено чинним КУпАП, відповідно притягнення позивача до такої адміністративної відповідальності порушує загальні положення визначені ст.8 КУпАП в частині дії закону в часі.

На підставі вище викладеного суд вважає, що підлягає скасуванню оскаржена постанова, у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.8 ст.96 КУпАП.

Інші питання щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства на чому наголошує позивачка, на переконання суду, не можуть бути окремими самостійними підставами для скасування цієї постанови по суті.

Питання розподілу судових витрат у справі суд не розглядає, оскільки такої вимоги сторони не заявляли.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 99, 102, 162,163,171-2 КАС України, ст.ст.7, 8, 9, 96 ч.8, 247 п. 1, 287, 288п.3, 289, 293 п. 3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на право оскарження Постанови №903 від 06.01.2016 року.

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати Постанову №903 від 06.01.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд який її постановив протягом 10 днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі.

Суддя-

Постанову у повному обсязі складено 18.03.2016 року.