Справа № 2-а-147/2010
Суддя: Демиденко Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.
при секретарі - Паращенко В.Д.
за участю представника
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі в залі №3 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,-
09.06.2009 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу /далі ОСОБА_4/, яким просить визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 у невиплаті державної соціальної допомоги «Дітям війни», зобов»язати ОСОБА_4 до нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за період з 01.01.2006 р. по 31.05.2009 р. в розмірі 4389,90 грн. з урахуванням індексів інфляції, зобов»язати відповідача проводити з 01.06.2009 р. виплату допомоги в подальшому в розмірах передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
23.11.2009 р. ОСОБА_3 уточнив заявлений позов нарахувавши інфляцію в сумі 6111,14 грн. за період з 01.01.2006 р. по 31.05.2009 р.
В обґрунтування вказує, що він народився 26.04.1940 р., відповідно до ст.ст.1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є «дитиною війни», та з 01.01.2006 р. йому щомісячно повинна виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність встановлено Законами України «Про державний бюджет…» на 2006, 2007, 2008, 2009 р.р. та становить:
2006 р. - з 01 січня -350 грн., 01 квітня 359 грн. з 01 жовтня - 366 грн.
2007 р.- з 01 січня -380 грн., 01 квітня 406 грн. з 01 жовтня - 411 грн.
2008 р.- з 01 січня -470 грн., 01 квітня 481 грн. з 01 липня 482 грн., з 01 жовтня -498 грн.
2009 р.- прожитковий мінімуму встановлений в розмірі що діяв в грудні 2008 р. 498 грн.
Згідно ст.71 п.12 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Відповідач протягом 2006 - 2007 р. не виплачував соціальну допомогу, а з січня 2008 р. сплачував йому вказану допомогу в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком: з січня по березень по 47 грн., з квітня по червень по 48,10 грн., з липня по вересень по 48,20 грн., з жовтня по грудень 2008 р. включно по 49,80 грн., всього сплативши 579,30 грн., не виплачена сума допомоги з 01.01.2006 р. по 31.05.2009 р. становить 4389,90 грн. /2733,30 грн. + 1158,60 грн. + 498 грн./
Однак рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. про соціальні гарантії громадян, визнано такими, що не відповідають Конституції України ст.71 п.12 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».
Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. про соціальні гарантії громадян, визнано такими, що не відповідають Конституції України п.41, розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким внесено зміни в ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», встановлено розмір надбавки встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Крім того Конституційний Суд України 27.11.2008 р. рішенням №26-рп/08 розтлумачив, що законами про Державний Бюджет не можна вносити зміни до чинних законів, зупиняти їх чи скасовувати, або встановлювати інше правове врегулювання відносин

Таким чином допомога повинна була сплачуватися в розмірах встановлених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» також в 2009 році і в подальшому починаючи з 01.06.2009 р. до зміни обставин на підставі яких вона призначається.

Він звертався до відповідача, який відмовив йому в перерахунку допомоги листом від 26.05.2009 р., тому просить визнати протиправною бездіяльність, зобовязати відповідача нарахувати, та сплатити суму допомоги за період з 01.01.2006 р. по 31.05.2009 р. в розмірах передбачених ст.6 Закону в сумі 4389,90 грн., про індексувавши вказану суму з урахуванням індексів інфляції, ростом споживчих цін що мали місце протягом вказаного періоду загальною сумою 6111 грн. 14 коп., що передбачено Постановою КМ України №1078 від 17.07.2003 р., ст.46 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»

Відповідач ОСОБА_4 надав до суду письмові заперечення вказує, що позивачу проводилися виплати вказаної допомоги згідно законодавства а.с.19-22.

В 2006 р. відповідно до ст.110 Закону України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.» встановлено що пільги «дітям війни» передбачені ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному КМ України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

В 2007 р. згідно ст.71 п.12 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та встановлено що виплата вказаної допомоги здійснюється особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Після рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. не врегульовано порядок виконання цього рішення, відсутній механізм фінансування, бюджетні асигнування на вказані потреби.

В 2008 р. з 01.01.2008 р. згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», внесено зміни в ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», встановлено розмір надбавки встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. У вказаному розмірі ОСОБА_3 і виплачувалася соціальна допомога в 2008 році. Крім того в Законі «Про соціальний захист дітей війни» не було визначено величину мінімальної пенсії за віком. Визначення мінімальної пенсії міститься в ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та застосовується виключно для встановлення пенсій передбачених цим законом. Вважає також, що позивач пропустив річний строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки рішення конституційного суду набрало законної сили 09.07.2007 р., а позивач звернувся до суду в червні 2009 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала з зазначених підстав, вказувала також, що ОСОБА_3 є працюючим пенсіонером, тому права на індексацію допомоги немає згідно п.9 Постанови КМ України №530 « Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яким встановлено що індексація пенсійних виплат не проводиться якщо загальний дохід пенсіонера перевищує прожитковий мінімум.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено поясненнями сторін, посвідченням, довідками та листом ОСОБА_4 від 26.06.2009 р. а.с.9-17, що позивач ОСОБА_3 має статус «Дитина війни», та його надбавка до пенсії за віком в 2006 та 2007 р.р. не виплачувалася, в 2008 році виплачувалася в розмірі з січня по березень по 47,00 грн., з квітня по червень по 48,10 грн., з липня по вересень по 48,20 грн., з жовтня по 49,80 грн.

Згідно ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність встановлено ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та становить: з 01 січня -380 грн., 01 квітня 406 грн. з 01 жовтня - 411 грн. А також встановлено ст.58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» і складає з 01 січня -470 грн., 01 квітня 481 грн. з 01 липня 482 грн., з 01 жовтня -498 грн. Згідно ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» - прожитковий мінімум встановлений в розмірі що діяв в грудні 2008 р. 498 грн., а з 01.11.2009 р. в розмірі573 грн.

Згідно з ч.2 ст. 95 Конституції України визначено, що виключно Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове використання цих видатків. Відповідно до ст.7 Закону «Про соціальний захист дітей війни» - фінансове забезпечення соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України».

Судом встановлено, що з 01.01.2006 р. відповідачем правомірно не здійснювалася виплата вказаної соціальної допомоги. Згідно ст.110 Закону України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 р.» встановлено що пільги «дітям війни» передбачені ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному КМ України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати допомоги, 30% надбавки до пенсії „дітям війни, вказана норма Закону неконституційною не визнавалася, діяла протягом бюджетного року, то вимоги позивача, які стосуються недоплат допомоги в 2006 році , задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.71 п.12 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та встановлено що виплата вказаної допомоги здійснюється особам, які є інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів про соціальні гарантії громадян, визнано такими, що не відповідають Конституції України ст.71 п.12, ст.111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Згідно п.2, п.14 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» було внесено зміни в ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», встановлена допомога «дітям війни» в розмірі надбавки встановленої для учасників війни, яка дорівнює 10 відсоткам від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України п.2, п.14 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

Відповідно до ч.2 ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України», якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.54 ч.3 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» - розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.8 Постанови КМ України №530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ) та "Про жертви нацистських переслідувань") (1584-14 ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Оскільки ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» передбачено виплату соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, то посилання відповідача на норми ст.ст.71 п.12 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», та норми п.2, п.14 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» які визнано неконституційними суд вважає незаконними. Як і виплату позивачу соціальної допомоги в розмірах передбачених п.8 зазначеної Постанови КМ України.

Право ОСОБА_3 на допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком встановлено Законом, який має вищу юридичну силу. Таке право в 2009 р. підтверджено також ст.54 ч.3 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік».

Згідно ст.92 п.1 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність законодавчо встановлений, як вказувалося Законами України про державний бюджет на відповідні 2007, 2008, 2009 р.р., тому посилання відповідача на законодавчо не встановлений розмір мінімальної пенсії за віком суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.4 ст.28 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Пунктом 7 ст.9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. Таким чином, при відсутності визначення розміру мінімальної пенсії за віком Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд виходить з розрахункової величини для обчислення мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено з заперечень відповідача позивач в 2007 році допомогу не отримував, а в 2008 р. отримував допомогу в меншому ніж передбачено Законом розмірі: з січня по березень по 47,00 грн., з квітня по червень по 48,10 грн., з липня по вересень по 48,20 грн., з жовтня по 49,80 грн. З 01.01.2009 р. по 31.05.2009 р. розмір зазначеної державної соціальної допомоги також повинен був нараховуватися виходячи з прожиткового мінімуму встановленому для непрацездатних осіб в розмірі 498 грн.

Разом з тим Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 набрало законної сили з 09.07.2007 р., тому за вказаний період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. судом встановлено, що позивач не отримував допомогу всупереч законодавству, а в відповідача був обовязок нараховувати допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, набрало законної сили з 22.05.2008 р., за вказаний період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. судом встановлено, що позивач отримував допомогу в меншому розмірі ніж передбачено законодавством, а відповідач був зобовязаний нараховувати ОСОБА_3 допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Тому згідно ст.2, 11, 162 КАС України порушене право позивача підлягає захисту, слід визнати неправомірною бездіяльність, та зобовязати ОСОБА_4 призначити, до нарахувати і виплатити ОСОБА_3 недоотриману ним за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 р. включно державну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на час її виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 р. включно.

Позов у вказаній частині підлягає частковому задоволенню, оскільки відсутні підстави для визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання відповідача щодо перерахунку допомоги з 01.01.2006 р., з 01.01.2007 р. по 09.07.2007 р., з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р. Судом встановлено, що відповідач за вказаний період діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб що передбачено законами України.

В частині позову про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання донарахування суми допомоги за 2006 рік, зобов»язання нарахування допомоги в подальшому, зобовязання нарахування індексації ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно ст.46 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Таким чином компенсація втрати частини пенсії здійснюється тільки до сум пенсії які були нараховані та на які пенсіонер мав право. Позивачу ОСОБА_3, як встановлено судом, державна соціальна допомога як «дитині війни» в розмірі 30% прожиткового мінімуму як це передбачено ст.6 Закону, не була нарахована відповідачем протиправно, що встановлено судом при розгляді справи. При не нарахуванні вказаної допомоги, позивач не має права на її компенсацію.

Зобовязання ОСОБА_4 проводити виплати в подальшому з 01.06.2009 р. не можуть бути задоволені. Вказані позовні вимоги виходять за межі компетенції адміністративного суду передбаченої КАС України. Адміністративний суд не наділений правом на призначення та визначення розміру виплати допомоги, замість субєкта владних повноважень. Ці дії відносяться до виключної компетенції ОСОБА_4, у суду відсутні підстави для захисту можливо порушених прав позивача в подальшому.

Стосовно пропуску строку позовної давності, то суд вважає що річний строк звернення до суду за захистом порушеного права позивача не сплив. Вказаний строк згідно ч.2,4 ст.99 КАС України починає обчислюватися з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку починається з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень.

Згідно відповіді, відповідач відмовив в перерахунку допомоги позивачу 26.05.2009 р. а.с.9-10, з цього часу позивач ОСОБА_3 дізнався про рішення субєкта владних повноважень, та звернувся до суду з позовом 09.06.2009 р. а.с.2 в межах строку звернення до адміністративного суду. Рішення конституційного суду були постановлені 09.07.2007 р. та 22.05.2008 р., відповідач без діяв протягом вказаного часу, змусивши позивача звернутися до суду за захистом свого права.

На підставі ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни», ст.28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.2,11,49,51,69,71, 94, 99, 158-160 ч.1-3, 161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково, визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_3 пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області призначити, до нарахувати і виплатити ОСОБА_3 недоотриману ним за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року включно державну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на час її виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року включно.

В частині позову про зобовязання донарахування суми допомоги за 2006 рік, зобовязання нарахування суми допомоги в подальшому, зобовязання нарахування індексації ОСОБА_3 - відмовити.

Сторони мають право оскаржити постанову подавши на протязі 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі з 17 січня 2010 року заяву про апеляційне оскарження постанови, та протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження подати апеляційну скаргу в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: