Справа № 802/60/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/60/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

10 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю: секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Скрипника Валерія Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про нарахування та стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню,

В С Т А Н О В И В :

20.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про:

- зобов'язання нарахувати позивачу невиплачене грошове забезпечення у виді 50-ти відсоткової надбавки за час його відсторонення від службових обов'язків за період з 08.11.2008 по 08.11.2011 року в сумі 33 534 грн.;

- стягнення на його користь невиплаченого грошового забезпечення у виді 50-ти відсоткової надбавки за час його відсторонення від службових обов'язків за період з 08.11.2008 по 08.11.2011 року в сумі 33 534 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2014 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.07.2014 року) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

1) зобов'язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час відсторонення від службових обов'язків за період з 08.11.2008 по 24.10.2011;

2) зобов'язано Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час відсторонення від службових обов'язків за період з 25.10.2011 по 08.11.2011. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2014 у адміністративній справі №2а/0270/5404/11 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2014 року залишено без змін.

Позивач звернувся до органів ДВС щодо примусового виконання рішення суду на підставі виконавчих листів від 28.11.2014 по справі №2а/0270/5704/11. Постановами державного виконавця від 18.12.2014 та 30.03.2015 були закінчені виконавчі провадження у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду. Вказані постанови були надіслані позивачу 18.12.2014 та 06.04.2015 відповідно та не оскаржені у встановленому законом порядку.

Проте, у зв'язку із тим, що заборгованість по грошовому забезпеченню за період з 08.11.2008 по 08.11.2011 виплачена відповідачем не в повному обсязі, а саме, не нарахована та не виплачена 50 % надбавка, позивач 20.01.2016 року звернувся до суду із новим адміністративним позовом.

Судом першої інстанції на підставі пункту 1 частини 4 статті 157 КАС України провадження у даній справі було закрито, у зв'язку з тим, що вимоги адміністративного позову від 20.01.2016 року не є самостійними, оскільки стосуються не виконання в повній мірі постанови суду від 23.07.2014 року у адміністративній справі №2а/0270/5404/11, а тому в даному випадку є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції, прийнято з порушенням норм процесуального права, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія не погоджується із рішенням суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Завдання адміністративного судочинства визначено так, що передбачається захист усіх, без будь-яких винятків, суб'єктивних прав, свобод, законних інтересів (частина 1 статті 2 КАС України).

Як і в цивільному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За правилами статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як правило, особа, право чи інтерес якої постраждали, може використати не будь-який, а конкретний спосіб захисту свого порушеного права. Часто спосіб захисту порушеного права прямо визнаний спеціальним законом, який регламентує конкретне правововідношення.

Однак, частіше, власнику суб'єктивного права надається можливість самому вибирати спосіб захисту свого порушеного права. Визначення у спеціальних нормах тих чи інших способів захисту, так само, як і вибір способу захисту, залежать від специфіки права, яке потребує захисту, та характеру порушення.

Таким чином, у разі задоволення адміністративного позову суд має прийняти таку постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав позивача у спосіб, обраний особою, право чи інтерес якої постраждали, та в порядку, визначеному КАС України або спеціальним законом.

Так, встановлено та не заперечується представником відповідачів, що позивачу не виплачено 50 % надбавки при виплаті грошового забезпечення за час відсторонення в період з 08.11.2008 по 08.11.2011 року, тобто рішення суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення за час відсторонення від службових обов'язків в цій частині не виконано, а тому порушене право позивача в даному випадку захищеним та відновленим не було.

При цьому, позивач не міг передбачити те, що зазначену набавку йому не буде виплачено, оскільки ухвалюючи рішення від 23.07.2014 року у адміністративній справі №2а/0270/5404/11, судом не було витребувано детальний розрахунок нарахованої заробітної плати за час відсторонення позивача від службових обов'язків.

Враховуючи те, що право позивача на виплату 50% надбавки при виплаті грошового забезпечення за час відсторонення не захищене, а постанова суду від 23.07.2014 року від 23.07.2014 року не виконана у повному обсязі не з його вини, обраний позивачем спосіб захисту порушеного та не захищенного права є вірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального, у зв'язку із чим, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 березня 2016 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.