Справа № 819/117/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/117/16

15 березня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Сліворського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУНП в Тернопільській області, відповідач 1), в якому просив:

- визнати незаконним та необгрунтованим наказ голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України Богомола О.М. № 2 о/с від 27.01.2016 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до участі у справі залучено другого відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі - УМВС України в Тернопільській області, відповідач 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом УМВС України в Тернопільській області № 1 о/с від 27 січня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09 червня 2015 року у справі № 819/2778/14-а, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 08 грудня 2009 року. З даним наказом позивача не ознайомлено та не роз'яснено його права на продовження служби в Національній поліції, недопущено до виконання службових обов'язків.

Одночасно наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року позивача звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року.

Позивач не погоджується з наказом про звільнення з посиланням на те, що зазначені підстави для звільнення зі служби є надуманими та не правовими.

Також вказує, що згідно з рішенням Бережанської міської ради № 1 від 17 листопада 2015 року обраний міським головою.

У судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Додатково позивач зазначив, що два строки підряд з листопада 2010 року обирався міським головою міста Бережан, проте це, на його думку, не перешкоджало вирішенню питання про його подальше перебування на службі в органах внутрішніх справ та Національній поліції. На момент прийняття судового рішення про поновлення його на роботі діяли положення Закону України «Про міліцію», стаття 18 якого передбачала можливість прикомандирування працівника міліції до відповідної місцевої ради на час постійної роботи депутатом місцевої ради з залишенням на службі в органах внутрішніх справ. Аналогічні положення містяться у пункту 75 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114). Також ОСОБА_1 зазначив, що звертався з заявою до відповідача 2 про поновлення його на роботі на підставі судового рішення та просив вважати його відрядженим на період виконання обов'язків міського голови міста Бережани.

З пояснень позивача слідує, що останній мав намір перебувати в розпорядженні органів внутрішніх справ, а в подальшому - в розпорядженні як поліцейський, для зарахування спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років (як працівнику міліції), при цьому, одночасно обіймати посаду міського голови.

Позивач вважає, що відповідачами порушено порядок його звільнення за пунктом 64 «г» Положення № 114 у зв'язку з скороченням штатів.

Представник відповідачів УМВС України в Тернопільській області та ГУНП в Тернопільській області в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову від 22 лютого 2016 року та надав пояснення такого змісту.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичну особу УМВС України в Тернопільській області, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 жовтня 2015 року № 1327 утворено ліквідаційну комісію УМВС України в Тернопільській області, триває процес ліквідації. Зареєстровано нову юридичну особу ГУНП в Тернопільській області, яка не є правонаступником УМВС України в Тернопільській області.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ та Положенням № 114. Пунктами 8-11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок та умови прийняття працівників міліції на службу до поліції, і порядок звільнення працівників міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції.

У спірному випадку від ОСОБА_1 заяви про бажання проходити службу в Національній поліції не надходило, що в силу наведених положень Закону України «Про Національну поліцію» вважається відсутністю згоди на проходження служби в поліції.

З огляду на такі обставини, УМВС України в Тернопільській області правомірно прийнято спірний наказ про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 через скорочення штатів. Будь-які підстави для поновлення позивача на роботі відсутні.

При цьому, вимоги ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області є безпідставними, оскільки позивач в Національній поліції службу не проходив, будь-яких заяв про прийняття на службу в поліцію від нього не надходило.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 819/2778/14-а за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Тернопільській області, управління Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області № 563 від 05 грудня 2009 року «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАІ УМВС та покарання винних» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 Положення про проходження служби; визнано протиправним та скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області № 264 о/с від 08 грудня 2009 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 (через дискредитацію) Положення про проходження служби; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Тернопільській області звернута до негайного виконання (а. с. 19-26). 09 червня 2015 року за судовим рішенням видано виконавчий лист.

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 1 о/с від 27 січня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09 червня 2015 року у справі № 819/2778/14-а, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 08 грудня 2009 року (а. с. 56).

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року підполковника міліції ОСОБА_1, начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року (а. с. 57).

27 січня 2016 року ГУНП в Тернопільській області направлено ОСОБА_1 повідомлення (вих. № 51/05/11-2016) про його поновлення на посаді та звільнення, а також про необхідність прибуття в ГУНП в Тернопільській області для ознайомлення з наказами про поновлення на посаді та звільнення з органів внутрішніх справі, проведення повного розрахунку та внесення змін у трудову книжку (а. с. 7).

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі УМВС України в Тернопільській області.

Як вбачається зі змісту цієї постанови Уряду новостворений центральний орган не є ані правонаступником міліції, ані структурним підрозділом МВС України, отже Національна поліція України не є правонаступником органів внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 жовтня 2015 року № 1327 на виконання даної постанови утворено ліквідаційну комісію УМВС України в Тернопільській області. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 11 лютого 2016 року УМВС України в Тернопільській області перебуває в стані припинення (а. с.16-18).

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» вважаються такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС, що додається, а саме: по Тернопільській області скасовано всі штати, скорочені всі посади в кількості 3265 (а. с. 33-34).

07 листопада 2015 року зареєстровано юридичну особу ГУНП в Тернопільській області, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 14 березня 2016 року проведена реєстрація новоутвореної юридичної особи шляхом заснування юридичної особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 (а. с. 54-55).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був обраний міським головою міста Бережани Тернопільської області два строки підряд з 12 листопада 2010 року та повторно з 17 листопада 2015 року, що підтверджується рішеннями Бережанської міської ради від 12 листопада 2010 року та 17 листопада 2015 року (а. с. 6, 61-62).

Предметом спору у даній справі є оскаржений позивачем наказ УМВС України в Тернопільській області від 27 січня 2016 року № 2 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З метою з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п'ятою статті 11 КАС України, зокрема, зобов'язав позивача та відповідачів надати належні докази на підтвердження обставин, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення проти позову.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з посади покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, відповідачі у даній справі довели правомірність звільнення позивача з займаної посади, з огляду на таке.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентувалось Законом України «Про міліцію» від 14 березня 1995 року № 101/95-ВР, чинним до 07 листопада 2015 року та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114. З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIІI.

Так, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 згідно з постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року підлягав поновленню на службу в органи внутрішніх справ з моменту незаконного звільнення, а саме з 08 грудня 2009 року. У цей період (протягом 2015 року) позивач перебував на виборній посаді, з 12 листопада 2010 року був обраний міським головою міста Бережани, з 17 листопада 2015 року повторно обраний міським головою міста Бережани. Фактично позивача поновлено на роботі 27 січня 2016 року, в період перебування його на виборній посаді.

Особливості проходження служби у разі обрання на виборну посаду визначалися частиною четвертою статті 18 Закону України «Про міліцію», відповідно до якої працівник міліції, який є депутатом місцевої ради, прикомандировується на час постійної роботи до відповідної місцевої ради з залишенням на службі в органах внутрішніх справ. По закінченні постійної роботи в раді або раніше цього строку депутат місцевої ради за його бажанням направляється в розпорядження Міністерства внутрішніх справ України з правом зайняття попередньої або за його згодою іншої рівноцінної посади.

Разом з тим, положення даної норми втратили чинність з 07 листопада 2015 року, а тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які виникли в січні 2016 року при поновленні позивача на посаді за судовим рішенням.

Статус, повноваження та гарантії органів місцевого самоврядування визначені в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Згідно з частинами четвертою-п'ятою статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю. На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 42 цього ж Закону повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Отже, повноваження ОСОБА_1 як міського голови, обраного згідно з рішенням Бережанської міської ради Тернопільської області від 12 листопада 2010 року № 1 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Бережанської міської ради та Бережанського міського голови», та повторно обраного згідно з рішенням Бережанської міської ради Тернопільської області від 17 листопада 2015 року № 1 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Бережанської міської ради та міського голови міста Бережани», почалися з 12 листопада 2010 року та на даний час не закінчилися.

З пояснень позивача вбачається, що останній не мав наміру достроково складати повноваження міського голови та приступити до службу в органах внутрішніх справ чи Національній поліції, при цьому був обізнаний про прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та з його положеннями.

04 листопада 2015 року ОСОБА_1 подав начальнику УМВС України в Тернопільській області заяву, в якій просив на виконання судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року скасувати накази № 563 від 05 грудня 2009 року «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАІ УМВС та покарання винних» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 Положення про проходження служби та наказ № 264 о/с від 08 грудня 2009 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 (через дискредитацію) Положення про проходження служби. В такій заяві позивач з урахуванням обрання його з 12 листопада 2010 року міським головою міста Бережани просив вважати відрядженим на період виконання обов'язків міського голови міста Бережани (а. с. 47-18).

Разом з тим, позивач не звертався до УМВС України в Тернопільській області, до Міністерства внутрішніх справ України щодо вирішення питання про зарахування його у розпорядження Міністерства внутрішніх справ України на час його перебування на виборній посаді, а в подальшому вирішення питання про можливість переведення у розпорядження як поліцейського.

Крім того, ОСОБА_1 письмово не повідомляв УМВС України в Тернопільській області про обрання його міським головою міста Бережани повторно на новий строк за результатами виборів міського голови, які відбулися 25 жовтня 2015 року. Тому оскільки від позивача не було письмових заяв про те, що він повторно обраний міським головою міста Бережани, то у відповідача 2 не було підстав після поновлення ОСОБА_1 на посаді за судовим рішенням вирішувати питання про його подальше звільнення з посади саме з такої підстави (у зв'язку з обранням на виборну посаду) з зарахуванням у розпорядження.

На час прийняття оскаржуваного наказу (виникнення спірних правовідносини) Закон України «Про міліцію» втратив чинність та набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Отже законодавець імперативно визначив спосіб і час попередження працівників.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону (пункт 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію»).

З аналізу вказаних норм слідує, що працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції лише за їх власним бажанням у спосіб, передбачений пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи, що Закону України «Про Національну поліцію» було опубліковано 06 серпня 2015 в газеті «Голос України», то відповідно трьохмісячний термін з дня опублікування, протягом якого особи мали подати відповідні рапорти (заяви) про їх бажання проходити службу в поліції, закінчився 06 листопада 2015 року.

Пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, при вирішенні питання щодо звільнення зі служби за скороченням штату, з наведених в оскаржуваному наказі підстав: за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ начальник та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» УМВС в Тернопільській області мав з'ясувати питання щодо бажання особи працювати в Національній поліції.

Станом на 27 січня 2016 року будь-яких заяв щодо бажання подальшого проходження служби в Національній поліції до УМВС в Тернопільській області та ГУНП в Тернопільській області від ОСОБА_1 не надходило, що підтверджується відповідними довідками УМВС України в Тернопільській області від 19 лютого 2016 року № 1/6, ГУНП в Тернопільській області від 17 лютого 2016 року № 232/2/05/2016 (а. с. 31-32).

Як вбачається з пояснень позивача останній бажав залишатися на виборній посаді, на посаді міського голови міста Бережани. Про це свідчить і відсутність заяв ОСОБА_1 про бажання проходити службу в Національній поліції.

При цьому, суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що останній не знав про поновлення його на службі в органах внутрішніх справ, а тому не подавав заяви про його переведення до Національної поліції. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати таку заяву з 06 серпня 2015 року з моменту опублікування Закону України «Про Національну поліцію», незважаючи на те, що не був фактично поновлений на посаді згідно з судовим рішенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не скористався наданим йому Законом України «Про Національну поліцію» правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, що в силу даного Закону вважається не виявленням бажання на проходження служби в поліції.

Не заслуговують на уваги посилання позивача на положення статті 18 Закону України «Про міліцію», які передбачають прикомандирування на час постійної роботи працівника міліції, який є депутатом місцевої ради, до відповідної місцевої ради з залишенням на службі в органах внутрішніх справ, оскільки на час прийняття оскаржуваного рішення ці положення Закону втратили чинність.

Щодо обґрунтувань позивача про те, що він міг бути прикомандированим на час виконання обов'язків за виборною посадою з посиланням на норми пункту 75 Положення № 114, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75 Положення № 114 особи начальницького складу органів внутрішніх справ можуть бути прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій для виконання спеціальних робіт чи обов'язків із залишенням у кадрах Міністерства внутрішніх справ. До прикомандированих прирівнюються особи, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань начальницького складу у зв'язку з призначенням їх до інших міністерств і відомств або на підвідомчі їм підприємства, в установи і організації на посади, що згідно з рішенням Кабінету Міністрів підлягають заміщенню особами начальницького складу органів внутрішніх справ.

Положення пункту 75 Положення № 114 не розповсюджуються на спірні правовідносини оскільки не регламентують порядок прикомандирування працівників міліції, які обрані на виборні посади.

Відповідно до підпункту «г» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

У даному випадку 06 листопада 2015 року мало місце скорочення штатів УМВС України в Тернопільській області, а тому поновлений за судовим рішенням працівник міліції ОСОБА_1 підлягав скороченню через відсутність можливості подальшого використання на службі. Перевести на службу до Національної поліції не було можливості через те, що позивач не виявив бажання проходити службу в поліції. Крім того, таке питання мало бути вирішене лише за згодою позивача, оскільки чинне законодавства, в тому числі антикорупційне, забороняє суміщати виборну посаду з іншою оплачуваною робою.

На думку суду, в УМВС України в Тернопільській області були відсутні підстави для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з інших підстав, передбачених пунктом 64 Положення № 114.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про звільнення позивача зі служби у зв'язку із скороченням штату, відповідач 2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені спеціальним законодавством, а відтак, суд не вбачає підстав для скасування спірного наказу та відмовляє позивачу в задоволенні вимог в цій частині та в поновленні на посаді.

Позовні вимоги до відповідача 1 ГУНП в Тернопільській області безпідставні, оскільки ОСОБА_1 у будь-яких правовідносинах з таким суб'єктом владних повноважень не перебував, трудові права позивача відповідачем 1 не порушені.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказу та поновлення на роботі відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18 березня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.