Справа № 760/21026/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м.Києва на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м.Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м.Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії задоволено частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва щодо відмови ОСОБА_3 у переході на пенсію чоловіка у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва призначити ОСОБА_3 пенсію у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та здійснити перерахунок її пенсії та виплату пенсії в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але не нижче 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника з 07 вересня 2015 року за вирахуванням здійснених виплат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не було подано документів, що підтверджує факт перебування на утриманні померлого годувальника, а також не надано первинних документів, що підтверджують заробітну плату ОСОБА_4 та його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м.Києва та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого Державною адміністрацією м.Києва, та вкладки до посвідчення НОМЕР_2 ОСОБА_4 був особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, виданого 06 грудня 1956 року, з 06 грудня 1956 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом реєстрації смерті у м.Києві.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров'я та Міністерства надзвичайних ситуацій України від 06 липня 2015 року №3179 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

07 вересня 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва від 30 вересня 2015 року №11629/12 позивача було повідомлено, що за результатами розгляду її заяви, у зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують участь ОСОБА_4 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та неможливості визначити характер роботи по розрахунковим листам про заробітну плату з серпня 1986 року по січень 1987 року, для перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків по довідці про заробітну плату Комунального автотранспортного підприємства 13027 від 11 квітня 2000 року №155 за роботу в м.Чорнобиль за період з 01 жовтня 1986 року по 29 жовтня 1986 року немає законних підстав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, реалізувала своє право шляхом звернення із відповідною заявою до відповідача із наданням йому необхідних документів, а отже відмова відповідача у переводі позивача за її бажанням на пенсію у зв`язку із втратою годувальника є протиправною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу вимог ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно із ч.2 ст.36 вказаного Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 наведеної статті встановлено, що до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Разом з тим, згідно із ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до п.1 якого він визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

При цьому, мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника (пп.4 п.11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.2.3 якого до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

До заяви про призначення пенсії членам сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Згідно з п.п.2.8, 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Разом з тим, відповідно до п.2.11 вказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, а факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку лише у випадку неможливості надати документи що засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, передбачених абз.1 п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З наявного в матеріалах справи розпорядження від 25 січня 2016 року №135030 вбачається, що ОСОБА_4 за життя отримував пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як інвалід ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи та як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, робота ОСОБА_4 в зоні відчуження та розмір його заробітної плати підтверджується довідками Комунального автотранспортного підприємства 13027 від 11 квітня 2000 року №165 та від 01 червня 2000 року №296.

Пенсія по інвалідності, як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, ОСОБА_4 відповідачем виплачувалась та її підстави не ставились пенсійним органом під сумнів.

Таким чином, ненадання первинних документів, які б підтвердили направлення померлого годувальника на роботи в м.Чорнобиль та характер таких робіт, не може порушувати права позивача на отримання пенсії, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника містився повний обсяг документів, який вже давав йому право на отримання відповідної пенсії.

Разом з тим, посилання апелянта на необхідність встановлення в судовому порядку факту перебування позивача на утриманні померлого годувальника у зв'язку з його непідтвердженням колегія суддів не приймає, оскільки ОСОБА_3 було подано довідку ЖЕД 903 №к3314 від 02 вересня 2015 року, яка підтверджує що вона проживає АДРЕСА_1, де разом з нею по день смерті був зареєстрований з 27 квітня 1983 року чоловік ОСОБА_4, що є належним документом, який підтверджує відповідний факт, у розумінні п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У своїй апеляційній сказі відповідач стверджує, що позивач звернулась до пенсійного органу 07 вересня 2015 року із заявою щодо переводу її з одного виду пенсії на інший, а тому переведення на інший вид пенсії може бути здійснено лише з моменту звернення, тобто з 07 вересня 2015 року. Натомість, судом першої інстанції зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи саме з 07 вересня 2015 року, а отже наведене вище твердження відповідача не є належним обґрунтуванням апеляційної скарги.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно неправомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у переході на пенсію чоловіка у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки позивач має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та реалізувала своє право шляхом звернення із відповідною заявою до пенсійного органу із наданням необхідних документів, а тому обґрунтовано зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та здійснити перерахунок її пенсії та виплату пенсії в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але не нижче 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника з 07 вересня 2015 року за вирахуванням здійснених виплат.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року апелянту відстрочено сплату судового збору по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 535,92 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м.Києва - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 26 січня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м.Києва в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір у розмірі 535,92 грн. (п'ятсот тридцять п'ять грн. 92 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 березня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.