Справа № 805/339/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/339/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про відмову у покладенні судових витрат на відповідача

15 березня 2016 р. Справа №805/339/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., розглянувши клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про покладення судових витрат на відповідача у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецько-Курахівський машинобудівельний завод” про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецько-Курахівський машинобудівельний завод” заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за вересень 2015 року - січень 2016 року в сумі 59 574,66 грн.

Ухвалами суду від 19 лютого 2016 року позивачу відмовлено у звільнення від сплати судового збору та залишено позовну заяву без руху. Ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху зазначено про необхідність позивачу сплатити судовий збір за подання позовних вимог майнового характеру.

Тобто, позивач мав привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвали суду від 19 січня 2016 року позивачем не оскаржені, та набрали законної сили.

14 березня 2016 року судом отримано клопотання позивача про покладення судових витрат на відповідача, вмотивоване тим, що управління не має коштів на сплату судового збору, а Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI забороняється використовувати кошти Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. На підставі наведеного, позивач просить покласти витрати по сплаті судового збору на сторону, яка винна у виникненні заборгованості, тобто – на відповідача.

Згідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” від 8 липня 2011 року № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Суд зазначає, що законом не передбачена сплата судового збору відповідачем у справі, оскільки судовий збір має сплачувати особа, яка звернулась до суду із позовом.

Крім цього, суд зазначає, що навіть у випадку прийняття судом постанови у справі на користь позивача, вказане ніяким чином не впливатиме на розподіл судових витрат між позивачем та відповідачем, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, зобов’язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Беручи до уваги зазначене, суб’єкти владних повноважень, яким не надані пільги щодо сплати судового збору статтею 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції від 1 вересня 2015 року), мають бути забезпечені Кабінетом Міністрів України відповідним фінансуванням.

Крім цього, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України “Про судовий збір”, якою у розділі «Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати» зазначено, що якщо бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені клопотання заявника про покладення судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 11, 88, 160, 165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про покладення судових витрат на відповідача – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатом розгляду справи.

Суддя Волгіна Н.П.