Справа № 804/15528/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2016 р. Справа №804/15528/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Ляшко О.Б.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач, зокрема, оскаржує наказ № 100о/с від 28.08.2015 року "Про особовий склад", яким лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської виправної колонії № 94 звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни). Так, матеріалами службового розслідування були встановлені факти та обставини, що свідчать про порушення позивачем службової дисципліни під час несення служби.

Згідно наказу начальника установи Синельниківської виправної колонії № 94 від 26.07.2015 року № 207 "Про забезпечення охорони та нагляду на добу" ОСОБА_1 затверджено в складі чергової зміни з нагляду з 08:00 години 26.07.2015 року до 08:00 години 27.07.2015 року.

Згідно відомості, складеної на виконання вищезазначеного наказу від 26.07.2015 року № 207, позивач прийняв чергування у складі оперативної групи на об'єкті - нижній сектор.

Чергування в такій групі та організація нагляду за засудженими до обмеження волі визначається Інструкцією з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 22.10.2004 року № 205/ДСК та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 05.11.2004 року за № 1412/10011.

Згідно вимог ч.ч. 4-5 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

У п. 1 ч. 2 ст. 110 КАС України передбачено, що суд до судового розгляду адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку. З цією метою суд може прийняти рішення про витребування документів та інших матеріалів.

Зі змісту ч. 3 ст. 71 КАС України вбачається, що про витребування доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 158 КАС України визначає, що судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

Судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

Частиною 1 статті 255 КАС України встановлено, що ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі по тексту Закон України «Про інформацію») основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про інформацію» встановлено, що право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про інформацію»).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі по тексту Закон України «Про доступ до публічної інформації») публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 за № 1893 було затверджено Інструкцію про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію (далі по тексту Інструкція № 1893).

Згідно п. 37 Інструкції № 1893, представники інших організацій допускаються до ознайомлення і роботи з документами з грифом «Для службового користування» з дозволу керівників організацій (структурних підрозділів), у володінні та розпорядженні яких перебувають ці документи, за наявності письмового запиту організацій, в яких вони працюють, із зазначенням характеру завдання, що виконується.

Виписки з документів і видань з грифом «Для службового користування», що містять відомості обмеженого поширення, робляться у зошитах, що мають аналогічний гриф, які після закінчення роботи надсилаються на адресу організації, яка давала дозвіл на ознайомлення і роботу з документами з грифом «Для службового користування».

Отже, в розумінні Інструкції № 1893 суддя є представником інших організацій, якому не може бути відмовлено в допуску до документів з грифом «Для службового користування».

Таким чином, з метою повного та всебічного зясування обставин у справі, суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази та зобовязати Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області надати суду для ознайомлення і роботи Інструкцію з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 22.10.2004 року № 205/ДСК та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 05.11.2004 року за № 1412/10011.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Керуючись статтями 69, 71, 110, 160 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Зобовязати Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області надати суду для ознайомлення і роботи Інструкцію з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 22.10.2004 року № 205/ДСК та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 05.11.2004 року за № 1412/10011.

Копію ухвали направити до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2