Справа № 488/2155/14-а
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Коротких О.А., Терлецького О.О.,-

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Корабельний районний суд м. Миколаєва постановою від 5 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28 січня 2016 року попередні рішення судів залишив без змін.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: статті 58 Конституції України, статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування заяви додає копії рішень Вищого адміністративного суду України від 17 липня та 4 листопада 2014 року (справи №№ К/800/48155/13, К/9991/86992/11 відповідно), 2 квітня та 5 серпня 2015 року (справи №№ К/800/6487/15, К/9991/81319/12 відповідно), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України. Крім того, позовні вимоги у справах, рішення в яких надані на порівняння, є іншими, ніж у справі, рішення в якій заявник просить переглянути.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Зазначене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії; за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.Б. Прокопенко
Судді: О.А. Коротких О.О. Терлецький