Справа № 183/8034/15
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/8034/15
№ 2-а/183/21/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, в якому просив визнати його стаж роботи у Новомосковському заводі залізобетонних виробів на посадах футерувальника та електрозварювальника другого розряду таким, що відповідає умовам ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії на пільгових умовах; визнати незаконною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення такої пенсії 28 серпня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 серпня 2015 року позивач досяг 57 річного віку та звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, вказуючи, що його загальний трудовий стаж, підтверджений трудовою книжкою, та який відповідає списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах складає 9 років 3 місяці. При здійсненні означеного висновку позивач виходив з того, що з 28 січня 1978 року по 31 жовтня 1979 року він працював на посаді чистильника печей, газопродувника, футерувальника 3 розряду у котельному цеху Новомосковського заводу залізобетонних виробів, а з 11 липня 1984 року по 04 січня 1987 року займав посаду електрозварника на цьому-ж підприємстві. Також, з 04 січня 1987 року по 07 січня 1992 року, згідно запису у трудовій книжці, позивача було призначено ланковим формувальників, однак фактично він продовжив працювати електрозварником цеху ЗБВ 1, тобто пропрацював електрозварником до 07 січня 1992 року. Рішенням комісії відповідача від 14 вересня 2015 року № 78 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через не врахування стажу роботи з 28 січня 1978 року по 31 жовтня 1979 pоку, з 04 січня 1987 року по 07 січня 1992 року. Вважаючи означене рішення не правомірним, позивач звернувся до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити, вказуючи на те, що фактично виконання позивачем обов`язків електрозварника, під час перебування на посаді ланкового формувальників підтверджується показаннями свідків.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що докази про наявність у позивача права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку позивачем не надані.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які працювали в одній трудовій ланці з позивачем та кожна окремо показали, що в період з 04 січня 1987 року по 07 січня 1992 року, позивач виконував роботи, пов`язані із обрізкою металоконструкції за допомогою електрозварки, фактично виконуючи обов`язки електрозварника у трудовій ланці, в якій вони працювали.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників адміністративного процесу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З наданих суду доказів вбачається, що 19 серпня 2015 року позивач досяг 57 річного віку /а.с.6/.

У відповідності до трудової книжки серія БТ-І № 1281719 ОСОБА_1 вбачається, що 28 січня 1978 року позивача переведено на посаду чистильника печей, газопродувника, футерувальника 3 розряду котельного цеху Новомосковського заводу ЗБВ. 01 листопада 1979 року позивача переведено до цеху ЗБІ № 1 формувальника 1 розряду. 11 липня 1984 року позивача переведено електрозварювальником 2 розряду. 01 лютого 1986 року позивачу присвоєно 3 розряд електрозварювальника цеху ЗБІ-1. 04 січня 1987 року позивача призначено ланковим формувальників. 08 січня 1992 року переведено в транспортний цех слюсарем 5 розряду /а.с.7-10/.

28 серпня 2015 року позивачем подано відповідачу заяву про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням комісії по вирішенню питань призначення (перерахунку) пенсій складної категорії громадян в управлінні Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровській області від 14 вересня 2015 року, оформленого протоколом № 78, позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Рішення обґрунтоване тим, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про те, що заявник працював саме на умовах Списку №2 повний робочий день, до пільгового стажу можливо зарахувати період з 11 липня 1984 року по 04 січня 1987 року. Загальний стаж роботи складає 34 років 11 місяців 7 днів. Пільговий стаж складає 2 роки 5 місяців 23 дні.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 1788-ХІІ порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Пунктом а статті 100 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України розяснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так, перевіряючи позовні вимоги в частині дій відповідача по не зарахуванню до пільгового стажу період роботи позивача на посаді футерувальника з 28 січня 1978 року по 01 листопада 1979 року, суд виходить з наступного.

Дійсно, відповідно до п. 27а підрозділу 18 (Будівництво) списку № 2, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада футирувальника відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Водночас, у відповідності п.9.9 «Виробництво залізобетонних і бетонних виробів» розділу XVIII «Виробництво будівельних матеріалів» до Списку № 2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 посада футерувальника, на момент перебування позивача на посаді (1978-1979 р.р.) віднесена не була.

Наведене дає підстави для висновку про те, що дія нормативно-правового акта списку № 2, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, яким віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію футерувальника не може поширюватися на правовідносини, повязані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце до набрання цим Списком чинності, а тому цей період роботи до пільгового стажу не зараховується і дії відповідача в цій частині позову є правомірними.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за списком № 2 за посадою електрозварник періоду роботи позивача на посаді ланкового формувальників з 04 січня 1987 року по 08 січня 1992 року, суд виходить з наступного.

У відповідності до Розділу XXXII «Загальні професії» Списку № 2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, станом на 1987-1992 роки посада електрозварник відносилась до посад, які дають право на пільговий стаж.

Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Постанови № 637).

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п.18 Постанови № 637).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п.20 Постанови № 637).

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів (п.п.23, 24 Постанови № 637).

Згідно з довідкою ПАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів» № 109 від 24 липня 2015 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Новомосковському заводі залізобетонних виробів за період з 28 січня 1978 року по 31 жовтня 1979 року, виконуючи роботи по чистці печі, укладці кислотоупорного бетону за професією чистяльщик печей, газо-продувщик, футерувальник, за період з 11 липня 1984 року по 07 січня 1992 року виконував роботи по ручному зварюванню металевих сіток, каркасів і труб, ремонту металевих форм, різанні металу в закритому приміщенні за професією електрозварник формувального цеху № 1 /а.с.30/

У відповідності до акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, в ході перевірки наказів; особової картки ф.№ Т3; відомостей нарахування заробітної плати; копії трудової книжки, встановлено, що ОСОБА_1 працював на ПАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів» повний робочий день. Згідно з наказом № 90-ок від 15 листопада 1976 року прийнятий учнем токаря; наказом № 3 від 31 січня 1978 переведений в котельний цех чистяльщиком печей, газопродувщиком, футеровщиком 3 розряду з 28 січня 1978; наказом № 11-ок від 28 лютого 1978 переведений токарем 2 розряду; згідно особової картки ф.№ Т4 з 11 липня 1984 переведений на посаду електрозварника 2 розряду цеху ЗБВ-1 (наказ не зберігся); 27 січня 1986 присвоєно 3 розряд електрозварника цеху ЗБВ-1; наказом № 1-Л від 04 січня 1987 року формувальника цеху ЗБВ-1 ОСОБА_1 призначено ланковим формувальників 4 прольоту з 04 січня 1987 року. У відомостях нарахування заробітної плати посади працівників не зазначені. Дані довідки не відповідають первинним документам та мають розбіжності /а.с.31-32/.

З метою перевірки розбіжностей, наявних у довідці № 109 від 24 липня 2015 року та трудовій книжці позивача, судом направлено на адресу правонаступника Новомосковського заводу ЗБВ запит із вимогою надати суду відомості про те, чи був працевлаштований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на Новомосковському заводі залізобетонних виробів у період з 28 січня 1978 року по 08 січня 1992 року, засвідчені копії документів, наявні на підприємстві, пов`язані з працею ОСОБА_1 у означений період, зокрема, але не виключно: накази про призначення на посаду, відомості про умови праці та обов`язки, посадові чи службові інструкції посад, на яких працювала особа, відомості про атестацію робочих місць, відомості про нагороди, інше.

У відповідності до даних особової картки ОСОБА_1, отриманої на запит суду від ПАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів» вбачається, що 28 січня 1978 року позивача прийнято на посаду чистильника, газопродувщика, футерувальника. 28 лютого 1978 року переведено на посаду токаря, 31 жовтня 1979 року на посаду формувальника, 01 січня 1984 року ланкового, 11 липня 1984 року електрозварника, 04 січня 1986 ланкового формувальників, 08 січня 1992 року слюсаря. З наказу № 6-ок від 31 січня 1978 року вбачається, що позивача, який працював на посаді токаря РМЦ переведено в котельний цех чистильником печей, газопродувником, футерувальником 3 розряду з 28 січня 1978 року. Наказом № 11-ок від 28 лютого 1978 року ОСОБА_1, футерувальника котельного цеху переведено в цьому-ж цеху токарем 2 розряду з 20 лютого по 20 березня 1978 року. Наказом № 1-л від 04 січня 1987 року ОСОБА_1 формувальника цеху ЗБВ-1 призначено ланковим формувальників 4 прольоту з 04 січня 1987 року. Також з наказів № 90-л від 10 жовтня 1984 року та № 108-л від 15 листопада 1984 року вбачається праця ОСОБА_1 на посаді електрозварника.

Таким чином, з наданої суду інформації не вбачається підтвердження належними та допустимими доказами виконання позивачем обов`язків електрозварника під час перебування на посаді ланкового формувальників у період з 04 січня 1987 року по 08 січня 1992 року, а показання свідків, враховуючи вимоги ст.70 КАС України, положення Постанови № 637, з урахуванням отриманої судом інформації на підтвердження трудового стажу, даних трудової книжки не можуть бути прийняті до уваги. Відтак, з наявних в справі матеріалів суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову та визнання дій відповідача неправомірними, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинення дій - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанову в повному обсязі складено 18 березня 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов