Справа № П/811/73/14(2-кас/811/24/15)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 рокусправа № П/811/73/14(2-кас/811/24/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім»
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2016р. у справі №П/811/73/14
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім»
до: про:Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

10.01.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім» (далі - ТОВ «Зерно Дім») звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 2-7 том 1/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2014р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/73/14 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 то м 1 /.

Позивач, зазначив у позовній заяві про те, що в результаті проведеної відповідачем документальної невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за червень 2013р. з урахуванням матеріалів перевірки щодо правомірності нарахування по ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг), податковим органом було зроблено висновок про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Господар» протягом перевіряємого періоду, відсутність об'єктів оподаткування ПДВ та податком на прибуток, що є порушенням вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження ПДВ за червень 2013р. на суму 340802 грн., що було відображено в акті перевірки № 61/11-23-22-04/38268755 від 28.11.2013р., у подальшому за результатами перевірки, на підставі акту перевірки, відповідачем 13.12.2013р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у загальному розмірі на 426003 грн., позивач вважає висновки податкового органу у акті перевірки та прийняте за результатами перевірки рішення безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що контрагент позивача - ПП «Господар», на момент укладення договору поставки товару з позивачем та на момент виконання сторонами за договором своїх зобов'язань був зареєстрований як юридична особа та платник ПДВ, сторони за договором поставки свої зобов'язання виконали, а саме контрагент позивача поставив визначений умовами договору товар, а позивач сплатив вартість товару, який у подальшому використав у власній господарській діяльності, у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують факт виконання позивачем та його контрагентом своїх зобов'язань за договорами, що свідчить про те, що ці угоди були укладені свідомо з метою настання певних наслідків та виконані сторонами реально, і саме на підставі цих належних первинних документів у відповідних звітних періодах позивачем формувалась податкова звітність та було визначено розмір валових витрат підприємства та сформовано податковий кредит, тому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ № від 13.12.2013р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. у справі №П/811/73/14 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Зерно Дім» до Кіровоградської ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (суддя Пасічник Ю.П. ) / а.с. 148-149 том 1/.

Позивач, не погодившись з постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 156-159 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014р. у справі №П/811/73/14 апеляційну скаргу ТОВ «Зерно Дім» залишено без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. у справі №П/811/73/14 залишено без змін /а.с. 179-180 том 1/.

Постанова суду першої інстанції від 18.03.2014р. та ухвала суду апеляційної інстанції від 04.12.2014р. у справі №П/811/73/14 були оскаржені позивачем в касаційному порядку / а.с. 186-189 том 1/ та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015р. касаційна скарга ТОВ «Зерно Дім» задоволена частково, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2014р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014р. у справі №П/811/73/14 скасовані, справу №П/811/73/14 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції / а.с. 200-204 том 1/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.12.2015р. у справі №П/811/73/14 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача - Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, правонаступником - Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області ( далі - Кіровоградська ОДПІ) / а.с. 18 том 2/.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2016р. у справі №П/811/73/14 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Зерно Дім» до Кіровоградської ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (суддя Брегей Р.І. ) / а.с. 32-35 том 2/.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 12.01.2016р., подав апеляційну скаргу / а,с. 40-43 том 2/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 12.01.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у справі позовні вимоги.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 49-51 том 2/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у відсутність представників позивача та відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Зерно Дім», , зареєстровано як юридичну особу 07.09.2012р. виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, як платник податків, у тому числі ПДВ, підприємство перебуває на обліку у відповідача..

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем у період з 26.11.2013р. по 28.11.2013р. було проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за червень 2013р. з урахуванням матеріалів перевірки щодо правомірності нарахування по ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг), за результатами якої було складено акт №61/11-23-22-04/38268755 від 28.11.2013р. (далі - акт перевірки) /а.с. 11-22 том 1/.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки податковим органом за результатами перевірки було зроблено висновки про порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження ПДВ за червень 2013р. на суму 340802грн. по господарським операціям з ПП «Господар»

За результатами перевірки, на підставі акту №61/11-23-22-04/38268755 від 28.11.2013р., податковим органом 13.12.2013р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у загальному розмірі на 426003 грн., у тому числі основний платіж (збільшення) -340802грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 85201 грн. /а.с.9 том 1/.

З акту перевірки №61/11-23-22-04/38268755 від 28.11.2013р. /а.с.11-22 том 1/ вбачається, що висновки про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Господар» протягом перевіряємого періоду, відсутність об'єктів оподаткування ПДВ та податком на прибуток за результатами проведеної перевірки позивача податковим органом (відповідачем у справі) було зроблено серед іншого з урахуванням результатів акту Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Господар» №1/22-32332699 від 15.08.2013р. / а.с. 108-111 том 1/, а також обставин які встановлені постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.07.2013р. у справі №814/2721/13-а, якою установчі документи ПП «Господар» визнано недійсними з моменту перереєстрації на ОСОБА_1 та припинено юридичну особу ПП «Господар»/ а.с. 117-120 том 1/.

У судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що 01.04.2013р. між ПП Господар» (постачальник) та ТОВ «Зерно Дім» (покупець) було укладено договір поставки товару - насіння соняшника /а.с.23-26 том 1/, та відповідно до наданих позивачем суду під час розгляду справи ксерокопій видаткових та податкових накладних за період 16-19 червня 2013р. постачальником було постановлено покупцю товар (насіння соняшника) на загальну суму 2044810 грн. (з урахуванням ПДВ у сумі 340801,67 грн.) /а.с. 27-43 том 1/ і сума податкового кредиту за цією господарською операцією була включена до податкової декларації з ПДВ за червень 2013 року.

На підтвердження реальності здійснення вищезазначеної господарської операції з придбання насіння соняшника у ПП «Господар» позивачем було зазначено, що придбане ним насіння соняшника транспортувалось на ТОВ «ГрадОлія», що було обумовлено договором переробки давальницької сировини №08/2012від 22.04.2013р. , який було укладено між позивачем у справі (замовник) та ТОВ «ГрадОлія» (виконавець) / а.с. 44-52 том 1/ і у якості доказу цих обставин позивачем також було надано товарно-транспортні накладні, які датовані періодом 16-19.06.2013р. /а.с. 82-101 том 2/.

Але вищезазначені товарно-транспорті накладні не можуть бути визнані належними первинними документами у розмінні ст. ст. 1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік та фінансова звітність за господарськими операціями суб'єктів господарювання, та які свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами, та подальше використання отриманих за відповідними договорами товарів (робіт, послуг) певним суб'єктом господарювання у власній господарській діяльності, і на підставі яких у відповідні звітні періоди платниками податків формуються валові витрати та визначаються податкові зобов'язання та податковий кредит, оскільки жодна з цих товарно-транспортних накладних не мітить відмітки про прийняття вантажу (насіння соняшника) ТОВ «ГрадОлія», яке є виконавцем за договором переробки давальницької сировини №08/2012від 22.04.2013р. / а.с. 82-101 том 2/, і яке у свою чергу відповідним листом від 04.12.2015р. за вих. №05/160 підтвердило наявність господарських взаємовідносин з Товариством у період з 23 квітня по 13 червня 2013р., але повідомило про те, що ним не приймався вантаж, який зазначений у товарно-транспортних накладних наданих суду позивачем у справі /а.с.13 том 3/.

Отже приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та приймаючи до уваги положення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, з аналізу яких вбачається, що визначальним фактором для формування витрат та податкового кредиту платником податку є подальше використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку, і обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг, при цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження, а правові наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт/послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку, колегія суддів вважає, що факт реального здійснення позивачем господарських операцій з ПП «Господар» у червні 2013р., а саме факт реального придбання позивачем у цього контрагента у цей період товару - насіння соняшника, не знайшов свого підтвердження під час розгляду даної справи, що свідчить про безпідставність визначення позивачем результатів діяльності підприємства у червні 2013р. у податковому обліку за цей період з урахуванням суми ПДВ включеної до вартості товару отриманого ним від контрагента ПП «Господар» .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи зробив правильний висновок щодо правомірності висновків податкового органу за результатами перевірки та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2013р., яке є предметом оскарження у даній справі, та необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем у справі позовних вимог.

Щодо посилань відповідача у акті перевірки та під час розгляду справи на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.07.2013р. у справі №814/2721/13-а за позовом Жовтневої МДПІ Миколаївської області Державної податкової служби до ПП «Господар» про визнання недійними установчих документів та припинення юридичної особи, якою установчі документи ПП «Господар» визнано недійсними з моменту перереєстрації на ОСОБА_1 / а.с. 117-120 том 1/, то постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015р. у справі №814/2721/13-а скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.07.2013р. у справі №814/2721/13-а, та відмовлено у задоволенні позову Жовтневої ОДПІ Миколаївської області до ПП «Господар» про визнання недійними установчих документів та припинення юридичної особи / а.с. 7-9 том 2/.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, постанову суду першої інстанції від 12.01.2016р.. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерно Дім» - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2016р. у справі №П/811/73/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 15.03.2016р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко