Справа № 334/232/16-а
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.02.2016

Справа № 334/232/16-а
Провадження № 2-а/334/95/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого-судді Нікітенко Н.П., при секретарі Вєтлугіній Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови №201 від 06 березня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнення штрафу в розмірі 510,00грн., винесену Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2
В с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , в якому просить скасувати постанову №201 від 06 березня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 2101 КУпАП України, як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 2101 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15 грудня 2015 року від Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції він отримав лист, вих. №37490 від 20 листопада 2015 року, з постановою від 17 листопада 2015 року про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

В постанові серії ВП №49342988 зазначено, що відносно нього відкрито виконавче провадження на підставі постанови №201, виданої 06 березня 2015 року Військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про стягнення штрафу в сумі 1020,00грн.

22 грудня 2015 року він звернувся до державного виконавця Білокур Л.А. Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, після чого отримав копію постанови військового комісаріату від 06.03.2015 року, в якій зазначено, що він не з`явився на виклик до військового комісаріату під час проведення мобілізації, чим порушив законодавство України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Про місце і дату явки був повідомлений. Причини неявки не повідомив, в результаті чого він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 2101 КУпАП, за яке передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 510,00грн.

Позивач вважає, що зазначена постанова винесена з грубими порушеннями вимог законодавства, а саме : він не був належно повідомлений про день та час явки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; жодних пояснень, як особа, що притягується до адміністративної відповідальності, він не надавав, протоколу не підписував, з оскаржуваною постановою в день її винесення не ознайомлений; як до 06 березня 2015 року, так і в цей день працівники міськвоєнкомату з ним не спілкувались, і він їх не бачив; при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення уповноваженою особою не зазначено, за якою частиною статті 2101 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вказана стаття містить дві частини, чим порушено вимоги статті 283 КУпАП ; при складанні протоколу від нього не відбирались пояснення, не роз`яснювались його права та обов`язки і взагалі протокол в матеріалах справи відсутній, йому не направлявся, що ставить під сумнів його існування взагалі.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення аналогічні змісту адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, пояснень, заперечень до суду не надав.

Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був запрошений для розгляду адміністративного протоколу. Копія постанови за справою про адміністративне правопорушення позивачу не оголошувалась, не вручалась і не направлялася поштою.

Про її існування позивач дізнався лише 22 грудня 2015 року від державного виконавця під час ознайомлення з виконавчим провадженням

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Але, як вбачається з матеріалів, складених відповідачем, ці обставини не враховувались. Данні про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності досліджені не були. А постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення статті 278 КУпАП , не проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме:ё посадовою особою не вирішено, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час. Частиною 1 цієї статті не передбачено виклик по повісткам для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в Запорізькому об`єднаному військовому комісаріаті з моменту реєстрації, з 04.01.2002 року. Таким чином, позивач не порушив вимог частини 1 статті 22 цього Закону, а тому і відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно частини 3 цієї статті під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує держави) політику у сфері цивільного захисту). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Тобто, повістка може бути виписана лише згідно частини 3 цієї статті, однак воєнний час на Україні не введений.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 2101 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 510,00грн. штрафу.

Статтею 2101 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У відповідності до частини 1 статті 2101 КУпАП адміністративна відповідальність за дане порушення передбачає накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 170,00грн. до 510,00грн.

Проте, при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення уповноваженою особою не зазначено, за якою частиною статті 2101 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вказана стаття містить дві частини, чим порушено вимоги статті 283 КУпАП.

Крім того, згідно статті 268 КУпАП визначені «Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а саме зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, оскільки відповідач не надав до суду копію протоколу, суд приходить до висновку, що адміністративний протокол відносно позивача не складався, копія йому не вручалась, про день час розгляду протоколу він не повідомлявся, копію постанови йому не направляли, чим були порушені його права.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КупАП, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року зі змінами та доповненнями.

Так, за змістом ст.ст.2, 289 КУпАП, ст.18 КАС України вказана постанова може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України - шляхом поданням адміністративного позову.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку відносно нього дотримано не було.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак вказаний протокол у присутності позивача не був складений ніякою уповноваженою особою і від нього не відбиралися пояснення, як від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. При складанні протоколу відповідно до вимог статті 256 КУпАП у ньому зазначаються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В присутності позивача протокол не складався та пояснення не відбиралися.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

У відповідності до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано до суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 2101 КУпАП, що підтверджує відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

За таких обставин постанова №201 від 06 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 2101 КУпАП підлягає скасуванню

Керуючись ст. ст. 8, 12, 14, 72, 159, 160, 161,171-2 КАС України, в силу ст.ст. 283, 284, п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 293 КУпАП, суд
П о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову №201 від 06 березня 2015 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 2101 КУпАП ОСОБА_1 та стягнення штрафу в розмірі 510,00грн.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Нікітенко Н. П.