Справа № 462/8105/15-а
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/8105/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до УПП у м.Львовіпро визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №687192 від 10.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 255 грн. за те, що він 10.11.2015 року о 22.15 год. на вул. Кн.Ольги, 71 в м.Львові здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Свої вимоги мотивує тим, що рухався автомобілем по вул.Княгині Ольги зі сторони вул.ОСОБА_2 в напрямку вул.Наукової, доїхавши до аквапарку, у встановленому для розвороту місці повернув у протилежному напрямку і через кілька десятків метрів зупинився, щоб знайти потрібний номер будинку. Від місця розвороту до місця зупинки жодного знаку щодо заборони зупинки не було. Знак «Зупинку заборонено» знаходиться поза місцем його розвороту, ближче до вул.Наукової, тому бачити його він не міг. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач - Управління патрульної поліції у м.Львові, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, явки свого повноважного представника в судове засідання не забезпечило, при цьому подало письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова є законною і обгрунтованою, та проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Враховуючи вимоги ч.4 ст.128 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Згідно п. 3.34 Правил дорожнього руху знак «Зупинку заборонено» означає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід». Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушення водіями вимог дорожніх знаків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255 грн.) або 50 штрафних балів.

Справи про вказане адмінправопорушення мають право розглядати і накладати адмінстягнення працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст.222 КУпАП).

Згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу . Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що 10.11.2015 року винесено оскаржувану постанову серії ПС2 №687192 за ч.1 ст.122 КпАП України, згідно якої ОСОБА_1 10.11.2015 року о 22.15 год. на вул.Кн.Ольги, 71 в м.Львові, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.4).

Разом з тим, як вбачаться із матеріалів справи, а саме фотознімків, знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлений на вул.ОСОБА_3 в напрямку руху транспорту з вул.Наукової до вул.Володимира Великого перед місцем для розвороту, де позивач, рухаючись по вул.Княгині Ольги зі сторони вул.ОСОБА_2 в напрямку вул.Наукової, розвернувся і повернув у протилежному напрямку і через кілька десятків метрів зупинився, а отже позивач, виконуючи маневр розвороту обєктивно не міг бачити даний знак, відтак виконати його вимоги.

Наведені факти окрім фотознімків підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебували в салоні автомобіля разом з ОСОБА_1

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Зі змісту ст.280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наявних у справі доказів вбачається, що інспектором УПП у м.Львові порушено вимоги ст.245 КУпАП, не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи. Натомість, обставини справи, повідомлені позивачем, не спростовані відповідачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у зупинці в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», а отже відсутня субєктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, спірну постанову визнати протиправною та скасувати як незаконну.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6, 7-12, 69, 71, 86, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №687192 від 10.11.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м.Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.