Справа № 132/1747/15-а
Суддя: Каращук О. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Калинівський районний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Каращук О.Г.

при секретарі Лисюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує що він з 03.02.1981 року по 02.01.2002 року працював на різних підприємствах електрозварником 4 розряду.

22 квітня 2015 року він повторно звернувся до УПФ України у Калинівському районі Вінницької області із заявою про проведення зустрічної перевірки характеру роботи для підтвердження його права на пільгове пенсійне забезпечення, при цьому просив звернути увагу на відповідність записів у його трудовій книжці із відомостями, що містяться у наказах Калинівського БМУ № 5, після проведеної перевірки просив повторно розглянути питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Однак, отримав у відповідь листа від відповідача в якому вказувалось, що призначити йому право на пенсію на пільгових умовах немає можливості через відсутність доступу до первинних документів, тому йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність пільгового стажу роботи.

Вважає, дану відмову відповідача незаконною, безпідставною та такою, що обмежує його право на отримання пільгової пенсії, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача Семенюшко Т.С. в судовому засіданні просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те що він з 03.02.1981 року по 02.01.2002 року працював на різних підприємствах електрозварником 4 розряду.

22 квітня 2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до УПФ України у Калинівському районі Вінницької області із заявою про проведення зустрічної перевірки характеру роботи для підтвердження його права на пільгове пенсійне забезпечення, при цьому просив звернути увагу на відповідність записів у його трудовій книжці із відомостями, що містяться у наказах Калинівського БМУ № 5, після проведеної перевірки просив повторно розглянути питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Однак, отримав у відповідь листа від УПФ у Калинівському районі в якому вказувалось, що призначити йому право на пенсію на пільгових умовах немає можливості через відсутність доступу до первинних документів, тому йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність пільгового стажу роботи.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 , та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Оскільки в трудовій книжці позивача відсутні відомості для призначення пенсії на пільгових умовах, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ,організацій або правонаступників.

Позивач надав довідку № 09 від 07.02.2014 року, але надана довідка не встановленого зразка, який передбачений Порядком підтвердження наявного трудового стажу, додаток № 5, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 року та у ній відсутні необхідні відомості призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того у наданій позивачем пільговій довідці не зазначено чи проводилась атестація робочих місць та не надано результатів атестації, що також є обов'язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України « Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 5, 9, 17 - 19, 104- 107, 122, 159, 161-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: