Справа № 203/824/16-а
Суддя: Карпенко С. Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/824/16-а
Провадження № 2-а/0203/35/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2016 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання -,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська, в якому просив визнати дії відповідача протиправними щодо відмови йому в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язати відповідача провести йому з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, що складає 25 493,00 грн. без будь-яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є суддею у відставці, загальний стаж на посаді судді становить 34 роки. Наказом №31 «Про встановлення щомісячного довічного грошового утримання» від 30.11.2006 р., виданого Головою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська йому на підставі ст. 43 Закону України «Про статус суддів», Постанови Верховної ради України №310-V від 02.11.2006 р., було призначено щомісячне довічне утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з 01 грудня 2006 року.

20 листопада 2015 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Кіровському районні міста Дніпропетровська з заявою про перерахунок з 01 вересня 2015 року розміру щомісячного довічного грошового утримання, проте листом від 24.11.2015 р. №Ж 166-15 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність права на перерахунок.

Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки призначення та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу проводилися відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухав позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, що підтверджується посвідченням № 00857 (а.с. 10). Згідно постанови Верховної Ради України від 02 листопада 2006 року №310-V та наказу голови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2006 року №30к, ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у відставку (а.с.14).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.12.2006 р.

У зв'язку з тим, що з 01 вересня 2015 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік збільшення, що підтверджується довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» від 20.11.2015 р. №Б-с-2035, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (а.с.16). Однак, в письмовому повідомленні 24.11.2015 р. №Ж 166-15 (а.с.17) Управління Пенсійного фонду Кіровського району м. Дніпропетровська відмовило йому у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність у позивача права на перерахунок. При цьому, свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що пунктом 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р. було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України 3 червня 2013 року №3-рп/2013 у справі №1-2/2-13 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України положення вищенаведених норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно п.3 резолютивної частини вказаного рішення КСУ положення цього Закону, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 03.06.2013 р.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Право на щомісячне грошове утримання судді позивач отримав раніше прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII (далі - Закон №213), який набув чинності 01.04.2015 р., на пункт 5 прикінцевих положень якого посилається відповідач, як на правову підставу відмови у перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного утримання.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, яка згідно пункту 2 Прикінцевих положень до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ, втратила свою чинність лише з 1 січня 2011 року, передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді.

Отже, як вбачається зі ст.43 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час звільнення позивача з посади судді у відставку, розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне, довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», виключено абзац 3 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» (зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою Верховної Ради України від 24.02.1994р.) від 15 грудня 1992 року, який передбачав, що в разі зміни заробітної плати суддів, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного суду України №10-пр/2008 від 22.05.2008 р., вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано неконституційними і такими, що втратили чинність.

Отже, з 22.05.2008 р. (дня прийняття рішення Конституційного суду України) була відновлена дія абзацу 3 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р., який передбачав право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Право позивача на отримання від держави грошового утримання належного рівня відповідає Конституції України, Законам України «Про статус суддів» та «Про судоустрій і статус суддів», міжнародним стандартам у сфері судочинства, які визнані Україною. Основними міжнародними документами у сфері судочинства, які визнаються Україною, є Загальна декларація прав людини 1948 року, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Основні принципи щодо незалежності правосуддя 1985 року, Рекомендації щодо ефективного впровадження основних принципів незалежності правосуддя 1989 року, Європейська хартія про статус суддів 1998 року та інші.

Тлумачення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено Конституційним судом України у його рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. Зокрема, Конституційним Судом України констатовано, що забезпечення всіх суддів, у тому числі суддів у відставці, є гарантією їх незалежності, статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності суддів і надається для гарантування верховенства права.

Пункт 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 у частині скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не може бути підставою для відмови позивачу в здійсненні перерахунку та виплаті з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідки Державної судової адміністрації №Б-с-2035 від 20.11.2015 р., виходячи з наступного.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Безпосередньо, що стосується гарантій незалежності судді, то як передбачено ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується, в тому числі, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Вимогами ст.126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією України і законами України.

Застереження, викладені в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 щодо умов і підстав скасування спеціальних видів пенсій, зокрема й суддям у відставці, які за своєю суттю є такими, що істотно порушують законодавчо визначені до цього гарантії незалежності суддів, зокрема вони погіршують умови пенсійного забезпечення й виплати щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та спрямовані на ліквідування інституту відставки судді в цілому.

Отже, виходячи з системного аналізу чинного законодавства, можна зробити висновок, що у позивача є всі правові підстави для здійснення перерахунку та виплати Позивачу з 01 вересня 2015 року щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. (в редакції станом на 01.12.2006 р.), п.1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів», ч.3 ст.138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 р. (в редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI), оскільки прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускає звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.07.2013 р. (справа №203/4114/13-а) та Ухвалою Дніпропетровського Апеляційного Адміністративного суду від 11.12.2013 р. (справа №203/4114/13-а) підтверджено право позивача на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без будь яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання і ці рішення мають преюдиціальне значення при розгляді заявленого позивачем адміністративного позову до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» від 20.11.2015 р. №Б-с-2035, заробітна плата позивача, як судді, який працював на відповідній посаді, та яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01 вересня 2015 року становить 25 493,00 грн. (а.с.15).

Враховуючи розмір отримуваного позивачем щомісячного довічного грошового утримання, а також те, що позивач звільнений з посади у відставку на підставі статті 43 Закону України «Про статус суддів», яка не передбачала ніяких обмежень щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII зворотної дії у часі немає, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання повинен бути здійснений без будь-яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що діями відповідача порушуються права позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання, а не проведений відповідачем перерахунок пенсії суперечить вимогам чинного законодавства, що є підставою для задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про застосування правових норм у часі до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені ним у постанові №21-630а14 від 10.02.2015 р., згідно яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 67-11, 19, 69-71, 94, 104, 105, 159-163, 167, 256 КАС України, ст.ст.19, 46, 55, 64, 124, 126 Конституції України, ст.11, 43, 44 Закону України «Про статус суддів» в редакції станом на 01.12.2006 р., Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» (в редакції змін, внесених Законом № 3668-VI), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплачувати з 01 вересня 2015 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, особовий рахунок НОМЕР_2) щомісячно 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 20 листопада 2015 року №Б-с-2035, виходячи з розміру заробітної плати 25 493 грн. 00 коп., без будь-яких обмежень максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Карпенко С.Ф.