Справа № 804/15599/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Санаторія-профілакторія Дніпропетровського державного аграрного університету до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення, -
15 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив визнати нечинним рішення, а за заявою від 18.01.2016 року просив скасувати (т.2 а.с.138), директора Дніпропетровського обласного відділення ФСС з ТВП ОСОБА_4 №006 від 25 січня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій до Санаторію-профілакторію Дніпропетровського державного аграрного університету.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 березня 2013 року (головуючий - суддя Ніколайчук С.В.) відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 5 березня 2013 року за клопотанням представника відповідача замінено неналежного позивача - ОСОБА_3 на належного - Санаторій-профілакторій Дніпропетровського державного аграрного університету.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2013 року прийнято постанову по справі про часткове задоволення позовних вимог, а саме: визнано нечинним рішення директора Дніпропетровського обласного відділення ФСС з ТВП ОСОБА_4 №006 від 25 січня 2013 року про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій до санаторію-профілакторію Дніпропетровського державного аграрного університету в частині нарахувань в сумі 114,81 грн. (76,54 грн. - неправомірні витрати, штраф - 38,27 грн.), в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 жовтня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_3 та Санаторія-профілакторія Дніпропетровського державного аграрного університету задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі №804/2579/13-а, скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, при цьому касаційним судом зазначено наступне:
- позивачем не дотримано умов часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а відтак, і підстави для виплати заробітної плати головному лікарю санаторія-профілакторія за рахунок коштів Фонду відсутні;
- крім того, як встановили суди у справі №804/367/14 Наказом Дніпропетровського державного аграрного університету від 28.05.2013 року №1224 головного лікаря санаторія-профілакторія звільнено з роботи по пункту 2 статті 40 КЗпП України, у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації;
- отже, суди дійшли правильного висновку про неправомірну виплату заробітної плати головному лікарю санаторія-профілакторія за рахунок коштів Фонду;
- судами не встановлено чи є головний бухгалтер, який працює за сумісництвом, одночасно керівником структурного підрозділу в санаторії-профілакторії. Інших застережень щодо неможливості виконувати роботу за сумісництвом в одній установі чинне законодавство не містить. При цьому суди не перевірили кошторис санаторія-профілакторія, погоджений Фондом, зокрема, щодо того, чи є в переліку посад працівників санаторію-профілакторію посада машиніста з прання та ремонту спецодягу.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- з висновками відповідача позивач не погоджується, оскільки висновки акту є необґрунтованими, на головного лікаря покладено лише виконання організаційно-розпорядчих функцій, обов'язки лікування 25 хворих під час робочого часу не покладено, крім того, правомірність виконання позивачем функцій головного лікаря підтверджено актами при перевірці СП ДДАУ у 2009, 2010, 2011 та 2012 роках;
- посилання на порушення щодо заборони працювати за сумісництвом керівників державних підприємств є неправомірним, оскільки головний бухгалтер є лише спеціалістом, фахівцем у галузі бухгалтерського обліку та фінансів, не має у своєму підпорядкуванні інших осіб;
- щодо неправомірності використання коштів Фонду на закупівлю фіточаїв, ефірних олій, тощо, зазначив, що фіточаї є зборами лікувальних трав, а ефірні олії - препаратами для ванн, які використовуються у лікуванні;
- щодо надання 5-м студентам медичних послуг, то ці студенти отримували лікування і медичні препарати та підтвердили це своїми підписами у відповідному журналі.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
- Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку правомірності використання коштів Фонду санаторієм-профілакторієм Дніпропетровського державного аграрного університету за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт №06 від 14.01.2013 року;
В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов, надавши додаткові документи щодо використання пральних машин, придани медичних препаратів.
Представники відповідача в судовому засіданні повністю заперечили проти позову, зазначивши, що перевіркою виявлено закупівлю товарів, які не є готовими лікарськими засобами або лікувальними травами, або певними препаратами природного походження, вартість яких має фінансуватись Фондом.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статей 30, 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі Закон №2240):
- за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у межах асигнувань, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв в порядку, визначеному правлінням Фонду;
- отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.
Умови часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності визначені «Порядком часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року № 16 (далі - Порядок №16).
Згідно із «Положенням про санаторій-профілакторій Дніпропетровського державного аграрного університету», затвердженого ректором Дніпропетровського державного аграрного університету (далі - ДДАУ) 01.12.2009 року, санаторій-профілакторій є структурним підрозділом ДДАУ на 50 амбулаторних місць з лікуванням, харчуванням та культобслуговуванням, і підпорядковується його власнику, не має статусу юридичної особи і в межах своєї компетенції діє від імені і за дорученням та в інтересах ДДАУ. Санаторій-профілакторій ДДАУ є неприбутковою організацією і не має на меті отримання прибутку.
Санаторій-профілакторій ДДАУ являється лікувально-профілактичним закладом із стаціонарною формою оздоровлення. Основною метою діяльності санаторію-профілакторію є зміцнення здоров'я студентів, профілактики їх захворювань та формування у них здорового способу життя.
Фінансування поточних витрат санаторію-профілакторію здійснюється за рахунок коштів, виділених ДДАУ санаторію-профілакторію на його утримання, та за рахунок коштів Фонду (харчування, лікування, культурне обслуговування, заробітну плату медичного персоналу, харчоблоку) в межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступній фінансовій рік у розрізі регіональної прогарами відновлення здоров'я застрахованих осіб і членів їх сімей. Часткове фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду проводиться в межах нормативів затверджених правлінням Фонду.
Відповідно до графіку проведення перевірок санаторіїв-профілакторіїв, як отримувачів коштів ФСС з ТВП цільового призначення у 2012 році, затвердженого наказом по виконавчій дирекції обласного відділення Фонду від 12.12.2012 року №194-ос, та направлення від 26.12.2012 року №949/04, виданого ВД обласного відділення Фонду, проведена планова перевірка за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, виділених коштів на часткове фінансування санаторію-профілакторію Дніпропетровського державного аграрного університету.
Результати перевірки оформлені актом №06 від 14.01.2013 року, згідно висновків якого (т.1 а.с.8-27):
1. Перевіркою використання коштів Фонду на харчування:
1.1) перевіркою зняття залишків продуктів харчування у коморі, проведеною 27.12.2012 року після видачі продуктів харчування на харчоблок та після вечері 28.12.2012 року, встановлено факт наявності лишків продуктів харчування на суму 50,67 грн. та нестач на суму 54,23 грн.;
1.2) наявність у коморі, а в наступному використання при приготуванні їжі продуктів харчування з простроченим терміном вживання на суму 22,31 грн.;
2. Перевіркою використання коштів Фонду на заробітну плату встановлено наступне:
3. Перевіркою використання коштів Фонду на лікування встановлено неправомірне витрачання коштів Фонду на фіточаї, ефірні масла та інші препарати, які не є лікарськими засобами у сумі 6006,54 грн.;
4. Перевіркою фактичного надання соціальних послуг та кількості осіб, яким надавались ці послуги встановлено неправомірне витрачання коштів Фонду на харчування у сумі 494,36 грн. та лікування у сумі 407,66 грн., всього 902,02 грн.
Не погоджуючись з висновками акту№06 від 14.01.2013 року, позивач 18.01.2013 року за вих.№15 подав до заперечення на акт.
25.01.2013 року №05-06-634 головному лікарю СП ДДАУ надійшов лист ФСС з ТВП «Про застосування фінансових санкцій та повернення страхових коштів Фонду з урахуванням заперечень до акту перевірки», в якому зазначено, що при підготовці рішення про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій» №006 від 25.01.2013 року ВД ДОВ ФСС з ТВП частково врахувала заперечення в частині здійснення головним лікарем закладу організаційно-управлінської діяльності.
Згідно пунктів 1.3 та 1.4 Порядку №16 часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду здійснюється в межах асигнувань, передбачених бюджетом Фонду за статтею «Оздоровчі заходи» та кошторисами програм відділень Фонду щодо відновлення здоров'я застрахованих осіб і членів їх сімей із зазначеною метою. За рахунок коштів Фонду передбачаються витрати (часткове фінансування) на харчування, лікування, культобслуговування, проведення медичних консультацій спеціалістами, оплату праці та підвищення кваліфікації медичних працівників санаторіїв-профілакторіїв, які утримуються за рахунок коштів Фонду, оплату послуг та інших видатків.
З акту перевірки вбачається, що перерахування коштів виконавчою дирекцією обласного відділення Фонду на рахунок СП ДДАУ здійснювалось на підставі договору на часткове фінансування санаторія-профілакторія за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23.01.2012 року №ВД-06, №ВД-06 від 23.01.2012 року між ВД ДОВ ФСС з ТВП власника СП в особі ректора ДДАУ та отримувача коштів в особі головного лікаря СП ДДАУ.
В періоді, що перевірявся, відповідно до вимог пункту 3.4 Порядку №16, згідно із затвердженим кошторисом кошти Фонду щомісяця перераховувалися на рахунок санаторія-профілакторія виконавчою дирекцією відділення Фонду відповідно до договору, укладеного із власником санаторію.
Санаторій-профілакторій та його власник зобов'язані надавати якісні послуги із санаторно-курортного лікування студентів, відповідно до затвердженого кошторису, та використовувати кошти Фонду за цільовим призначенням, а Фонд має право здійснювати контроль за цільовим використанням коштів, які виділені на часткове фінансування.
1. При перевірці використання коштів Фонду на харчування на загальну суму 76,54 грн. (54,23 грн. + 22,31 грн.) виявлені два порушення.
1.1. Згідно акту, перевіркою зняття залишків продуктів харчування у коморі, проведеною 27.12.2012 року, після видачі продуктів харчування на харчоблок та після вечері 28.12.2012 року, встановлено факт наявності лишків продуктів харчування на суму 50,67 грн. та нестач на суму 54,23 грн.
Зокрема, перевіркою зняття залишків продуктів харчування у коморі, проведеною 27.12.2012 року після видачі продуктів харчування на харчоблок встановлено факт наявності лишків продуктів харчування на суму 27,06 грн. та нестач на суму 48,78 грн.; після видачі продуктів харчування на вечерю 28.12.2012 року в коморі повинно було залишитися продуктів харчування на суму 25,45 грн. встановлено нестач продуктів харчування на суму 5,45 грн.; після закінчення терміну вечері 28.12.2012 року було встановлено, що окрім чаю та булочок страви на вечерю не готували, повинно було знаходитися на харчоблоці продуктів харчування на суму 245,29 грн.
Як зазначається в акті перевірки актом зняття залишків продуктів на харчоблоці встановлено лишків на суму 23,59 грн.
1.2. Перевіркою встановлено наявність у коморі, а в наступному використання при приготуванні їжі продуктів харчування з простроченим терміном вживання на суму 22,31 грн.
Так, станом на 27.12.2012 року в коморі знаходилися окремі продукти із простроченим терміном вживання, згідно з даними на упаковці - продукт молоковмісний сметанний термізований, одна пачка вагою 400 гр. на суму 9,56 грн. - кінцева дата вживання 23.12.2012 року та масло солодко вершкове селянське «Гайсенське», одна пачка вагою 200 гр., ДСТУ 4399:2005 з терміном вживання 75 суток, дата виготовлення на упаковці 27.08.2012 року (тобто кінцевий термін вживання 9 листопада 2012 року) на суму 12,74 грн., що є порушенням вимог п. 10.8 СанПін 42-123-5777-91 - на підприємствах повинні дотримуватись вимоги, пропоновані до збереження продуктів, запобігаючи їх псування. Всього продуктів харчування з простроченим терміном вживання на суму 22,31 грн.
Надаючи оцінку доводам Фонду щодо порушення порядку використання страхових коштів та/або використання їх не за призначенням в розмірі 54,23 грн. та 22,31 грн., що має наслідком зобов'язання санаторія повернути Фонду такі кошти, суд виходить із того, що Фондом під час перевірки не встановлено та в судовому засіданні не доведено саму суть такого порушення.
Зокрема, за рахунок чого виявились нестачі та в чому порушення використання простроченого за датою споживання продукт, коли він був придбаний чи він втратив властивості бути споживаним за умови, наприклад правильного зберігання.
З огляду на викладене, суд вважає недоведеним порушення порядку використання страхових коштів, оскільки факт первинного придбання Фондом не заперечується, а заявляється про неправильне використання продуктів, отже, в розглянутому випадку є неправомірним стягнення 76,54 грн. із застосуванням 50% штрафу.
2. Перевіркою використання коштів Фонду на заробітну плату встановлено наступне:
При проведені перевірки відповідачем встановлено, що санаторій-профілакторій очолює головний лікар ОСОБА_3, який, відповідно до вимог Порядку №16 та Положення про санаторій-профілакторій, призначений на посаду власником санаторію-профілакторію і діє на підставі виданої йому довіреності.
Головний лікар має вищу освіту за фахом «Лікар-стоматолог», прийнятий на посаду головного лікаря з 03.03.2004 року.
Під час прийняття на роботу головним лікарем СП ДДАУ було порушено вимоги пункту 26 «Інструкції про порядок часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженої постановою правління Фонду від 19.09.2001 року №37, згідно якого на посаду головного лікаря призначається особа, яка має вищу медичну освіту, відповідну підготовку по фізіотерапії організації управління охороною здоров'я і курортології та практичний досвід роботи з організації управління охороною здоров'я.
Згідно акту, головний лікар категорії по спеціальності не має. Сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «організація та управління охороною здоров'я» виданий 13.03.2012 року строком до 2017 року.
На дату проведення перевірки загальний медичний стаж роботи 12 років 14 місяців, на посаді головного лікаря СП ДДАУ 8 років 8 місяців. Підтвердженням вищої медичної освіти головного лікаря є диплом спеціаліста про повну вищу освіту за спеціальністю «Стоматологія» та здобуття кваліфікації лікаря-стоматолога, на підставі копії сертифікатів №33 та №71 лікаря-спеціаліста щодо присвоєння звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Організація і управління охороною здоров'я».
Відповідно до пункту 2 «Переліку посад працівників санаторіїв-профілакторіїв, що частково фінансуються за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», що є додатком 3 до Порядку №16, в санаторії-профілакторії встановлюється посада головного лікаря, яка утримується за рахунок коштів Фонду.
Згідно з вимогами пункту 2.1 додатку 3 до Порядку №16 у санаторіях-профілакторіях V категорії головний лікар повинен мати вищу медичну освіту за спеціальністю «лікувальна справа» та вести лікування 25 хворих у свій робочий час.
Спеціальність «Стоматологія» та здобуття кваліфікації лікаря-стоматолога не надає право проводити лікування 25 хворих. Присвоєння звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Організація і управління охороною здоров'я» не дають підстав вважати зміною спеціальності «стоматологія» на спеціальність «лікувальна справа». Наявність даних сертифікатів підтверджує право головного лікаря лише здійснювати організаційно-управлінську діяльність.
Посадова інструкція головного лікаря СП ДДАУ, як кадровий документ, що регламентує виробничий процес кожного працівника, зазвичай включає короткий виклад основних обов'язків, повноважень та необхідних навиків, що відносяться до конкретної посади в організації, не приведена у відповідність до пункту 2.1 додатку 3 Порядку №16, щодо обов'язкового ведення головним лікарем 25 хворих у свій робочий час, зокрема, посадовою інструкцією головного лікаря це не визначено.
Правомірність таких висновків підтверджено і касаційним судом під час первинного перегляду цієї справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам позивача щодо помилкового розрахунку розміру заробітної плати за перевірений період, суд зазначає про непідтвердження таких доводів даними із витребуваних відомостей про заробітну плату, отже, недоведеність позивачем таких обставин.
Згідно відомості на виплату заробітної плати за липень 2012 року головний лікар перебував в у відпустці та 31 календарний день останньому було нараховано 2169,42 грн. та 1921 грн. матеріальної допомоги, разом 4462,74 грн., що і було враховано перевіркою.
Відповідно до тарифікаційного списку, заробітна плата машиніста з прання та ремонту спецодягу за 2012 рік склала 7576,20 грн., у тому числі за посадовим окладом 6313,50 грн. та 20% доплати у розмірі 1262,70 грн. за шкідливі та важкі умови праці. Доплата здійснювалася згідно з наказом №308/519 та з наказом від 10.01.2012 року №2а.
Неправомірне використання коштів Фондом пов'язується із тим, що згідно із пунктом 1 «Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій», затвердженого спільним наказом Мінпраці, Мінфіну та Мінюсту від 28.06.1993 року №43, сумісництво - це виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час у цій самій чи іншій установі, організації. Згідно пункту 4 Положення №43 керівники державних підприємств, установ, організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів державних підприємств, установ, організацій (цехів, відділень, лабораторій тощо) та їх заступника не мають права працювати за сумісництвом (за винятком наукової, викладацької, медичної та творчої діяльності). Відповідно до «Класифікатору професій ДК 003:2010», затвердженого наказом Держспоживастандарту від 28.07.2010 року №327, головний бухгалтер є керівником функціонального підрозділу (код КП 1231 «Керівники фінансових, бухгалтерських, економічних, юридичних та адміністративних підрозділів та інші керівники»). Таким чином, за наявності відповідної освіти головний бухгалтер може займатися на умовах сумісництва науковою, викладацькою, медичною та творчою діяльністю. Виконання іншої роботи на умовах сумісництва (зокрема, машиніст з прання та ремонту одяг) є порушенням.
Надаючи оцінку вищенаведеним доводам Фонду, суд зазначає про їх помилковість, оскільки судом встановлено, що головний бухгалтер фактично не очолював адміністративний функціональний підрозділ - за його відсутністю, самостійно займаючи посаду та не маючи будь-якого працівника у підпорядкуванні (т.2 а.с.87 звор.бік - 89). Таким чином, довід Фонду щодо обмеження права головного бухгалтера працювати за сумісництвом з огляду на положення класифікатору професії не є обґрунтованим.
Щодо доводу Фонду про неправомірне використання коштів на виплату заробітної плати машиніста з прання та ремонту спецодягу з огляду на відсутність пральних машин, суд зазначає про непідтвердження таких доводів матеріалами справи.
Так, з наданих санаторієм-профілакторієм інвентарних карток Дніпропетровського державного аграрного університету, розпоряджень останнього по адміністративно-господарській частині щодо дозволу персоналу позивача користуватися пральними машинами вбачається наявність технічної бази для виконання заявлених за сумісництвом функцій (т.2 а.с.138-146).
Отже, при нарахуванні матеріальної допомоги порушено вимоги пункту 2.4 наказу №308/519. Необхідно було нарахувати матеріальну допомогу вказаним працівникам у розмірі посадового окладу по 1117 грн., у зв'язку із чим надлишково нараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 36,83% на суму 75,86 грн. Всього при нарахуванні матеріальної допомоги неправомірно використано коштів Фонду 281,86 грн. (206 грн. + 75,86 грн.).
Суд погоджується із вказаними доводами Фонду, оскільки вони підтверджені матеріалами справи, кріт того не заперечувались представником позивача у судовому засіданні.
3. Перевіркою використання коштів Фонду на лікування встановлено неправомірне витрачання коштів Фонду на фіточаї, ефірні масла та інші препарати, які не є лікарськими засобами у сумі 6006,54 грн., оскільки до переліку лікарських засобів, затверджених наказом МОЗ України №226 від 24.05.2005 року «Про затвердження Положення про Національний перелік основних лікарських засобів і виробів медичного призначення та «Положення про Експертну раду з формування, внесення змін та доповнень до Національного переліку основних лікарських засобів і виробів медичного призначення» останні не є лікарськими засобами, що є порушенням вимог пункту 1.6 Порядку №16, згідно з яким за рахунок коштів Фонду можуть придбаватися готові лікарські засоби, лікувальні трави (збори трав), лікарські та природного походження препарати для ванн, парафіну, озокериту, лікувальної глини, лікувальної грязі, шприців разового використання, рукавичок хірургічних, перев'язувального матеріалу.
В додатку №11 до акту перевірки від 14.01.2013 року наведений список дієтичних та харчових добавок, ефірних олій, гелів та бальзамів, які не є лікарськими засобами та вартість яких має бути повернута Фонду, зокрема, це (т.1 а.с.119-120):
1-2) бальзам В. Дикуля в кількості 4 шт. на загальну суму 144,06 грн.;
3) бішофіт «Полтавський» в кількості 2 шт. на загальну суму 20,76 грн.;
4) гель окопника в кількості 5 шт. на загальну суму 49,65 грн.;
5-6) гель-бальзам з хондроітином в кількості 15 шт. на загальну суму 190,10 грн.;
7-13) гінкго Білоба в кількості 37 шт. на загальну суму 947,09 грн.;
14-22) допельгерц-енерготонік-Н в кількості 25 шт. на загальну суму 909,33 грн.;
23) дріжджі пивні в кількості 2 шт. на загальну суму 7,80 грн.;
24) кальцемін-Дз в кількості 2 на загальну суму 45,28 грн.;
25-28) кальцій-магній-цинк в кількості 15 шт. на загальну суму 450,41 грн.;
29-33) оковіт екстракт чорниці в кількості 8 шт. на загальну суму 130,43 грн.;
34) олія евкаліптова в кількості 8 на загальну суму 70,80 грн.;
35) олія з ромашки в кількості 1 шт. на суму 22,57 грн.;
36-37) олія іланг-ілангова в кількості 4 на загальну суму 46,56 грн.;
38) олія кедрова в кількості 2 шт. на загальну суму 21,36 грн.;
39) олія кипарисова в кількості 2 шт. на загальну суму 19,82 грн.;
40) олія мелісова в кількості 5 шт. на загальну суму 48,40 грн.;
41) олія можевельника в кількості 9 шт. на загальну суму 112,95 грн.;
42) олія ОРЗ в кількості 3 шт. на загальну суму 120,78 грн.;
43-44) олія піхтова в кількості 4 шт. на загальну суму 41,52 грн.;
45) олія реп'яхова в кількості 2 шт. на загальну суму 22,08 грн.;
46) олія рожевого дерева в кількості 4 шт. на загальну суму 72,52 грн.;
47) олія розторопші в кількості 2 шт. на загальну суму 15,62 грн.;
48) олія сосни в кількості 4 шт. на загальну суму 34,12 грн.;
49) пустирник форте в кількості 3 шт. на загальну суму 68,34 грн.;
50) розторопші п'ятнистої шрот в кількості 10 шт. на загальну суму 41,30 грн.;
51) сабельник бальзам в кількості 2 шт. на загальну суму 19,32 грн.;
52-53) сироп шипшини в кількості 114 шт. на загальну суму 1041,96 грн.;
54) сироп шипшини з ехінацеєю в кількості 10 шт. на загальну суму 68,80 грн.;
55-56) фіточай №20 «Ключі здоров'я» в кількості 11 шт. на загальну суму 55,44 грн.;
57, 66, 70) фіточай №20 «Ключі здоров'я» вітамінний в кількості 32 шт. на загальну суму 260,08 грн.;
58, 67-69) фіточай №20 «Ключі здоров'я» ехінацея в кількості 39 шт. на загальну суму 190,71 грн.;
59) фіточай №20 «Ключі здоров'я» лісові ягоди в кількості 19 шт. на загальну суму 117,04 грн.;
60) фіточай №23 «Ключі здоров'я» ехінацея в кількості 12 шт. на загальну суму 51,48 грн.;
61) фіточай №24 «Ключі здоров'я» вітамінний в кількості 10 шт. на загальну суму 54,40 грн.;
62, 74) фіточай №31 «Ключі здоров'я» ромашка в кількості 6 шт. на загальну суму 22,44 грн.;
63) фіточай №39 «Ключі здоров'я» роза бояришник в кількості 1 шт. на суму 3,52 грн.;
64) фіточай №41 «Ключі здоров'я» чорниця в кількості 4 шт. на загальну суму 21,76 грн.;
65) фіточай №14 ОРЗ в кількості 6 шт. на загальну суму 25,74 грн.;
71-72) фіточай №24 «Ключі здоров'я» в кількості 11 шт. на загальну суму 59,84 грн.;
73) фіточай №30 від кашлю в кількості 4 шт. на загальну суму 17,16 грн.;
75) фіточай №32 «Ключі здоров'я» м'ята в кількості 2 шт. на загальну суму 7,04 грн.;
76-77) фіточай №40 «Ключі здоров'я» в кількості 15 шт. на загальну суму 52,80 грн.;
78) фіточай №40 «Ключі здоров'я» роза шипшина в кількості 4 шт. на загальну суму 14,08 грн.;
79) фіточай №6 «Ключі здоров'я» тиск норма в кількості 2 шт. на загальну суму 8,58 грн.;
80) чай «Карпатська лічниця» №20 ехінацея в кількості 10 шт. на загальну суму 48,90 грн.;
81) чай «Карпатська лічниця» №20 липа в кількості 4 шт. на загальну суму 22 грн.;
82) чай «Карпатська лічниця» №24 в кількості 10 шт. на загальну суму 59,40 грн.;
83) чай «Карпатська лічниця» №25 в кількості 6 шт. на загальну суму 19,14 грн.;
84) чай «Карпатська лічниця» лісові ягоди в кількості 10 шт. на загальну суму 61,60 грн.;
85) чай «Карпатська лічниця» №20 вітамінний в кількості 6 шт. на загальну суму 33,06 грн.;
86) чай «Карпатська лічниця» №20 чорниця в кількості 5 шт. на загальну суму 30,80 грн.;
87) чорниця форте з лютеїном в кількості 2 шт. на загальну суму 55,80 грн.
Для надання оцінки доводів сторін суду належить надати оцінку щодо віднесення вищевказаних товарів відповідно до пункту 1.6 Порядку №16 до:
- готових лікарських засобів;
- лікувальних трав (зборів трав);
- лікарських та природного походження препаратів для ванн (з огляду на пояснення позивача щодо напряму використання олій).
Представник позивача зазначив, що всі препарати були необхідні для здійснення основної діяльності санаторія, фіточаї є лікарськими травами, оскільки це їх основний та єдиний склад, а олії використовувались для ванн, які в кількості 2 шт. наявні в лікувальній базі санаторію, у відповідному кабінеті, що підтверджено позивачем неодноразово, у тому числі й актом перевірки 2010 року.
Вирішуючи спір в цій частині, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про лікарські засоби» (далі - Закон №123/96-ВР) лікарський засіб - це будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.
До лікарських засобів належать: АФІ, продукція "in bulk"; готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти); гомеопатичні засоби; засоби, які використовуються для виявлення збудників хвороб, а також боротьби із збудниками хвороб або паразитами; лікарські косметичні засоби та лікарські домішки до харчових продуктів.
Готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) - це дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування.
Лікарська форма це поєднання форми, в якій лікарський засіб представлений виробником (форма випуску), а також форми, в якій лікарський засіб призначений для застосування, включаючи фізичну форму (форма застосування).
Поняття терміну «медикаменти», до яких віднесені лікарські засоби, сироватки і вакцини, лікарська рослинна сировина, лікарські мінеральні води, дезінфекційні засоби тощо, надається в «Інструкції про організацію медичного забезпечення у Службі зовнішньої розвідки України», затвердженій наказом Служби зовнішньої розвідки України від 29 липня 2014 року №246; «Інструкції про порядок медичного забезпечення в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України», затвердженій наказом Служби безпеки України від 8 жовтня 2007 року №718; «Інструкції про порядок медичного забезпечення в Службі безпеки України», затвердженій наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 01.04.2014 року №156.
Враховуючи, що санаторієм доведено наявність двох ванн, отже й придбання олій рослинного походження для ванн за рахунок Фонду є правомірним, зокрема, це витрати на придбання наступних товарів: 34) олія евкаліптова, 35) олія з ромашки, 36-37) олія іланг-ілангова, 38) олія кедрова, 39) олія кипарисова, 40) олія мелісова, 41) олія можжевельника, 42) олія ОРЗ, 43) олія піхвова, 44) олія піхвова, 45) олія репяхова, 46) олія рожевого дерева, 47) олія розторопши, 48) олія сосни.
Стосовно покладення на Фонд витрат на закупівлю фіточаїв, суд зазначає, що в Законі України «Про лікарські засоби» наголошується, що до лікарських засобів відносяться діючі речовини (субстанції) та готові лікарські засоби. Лікарська сировина (трави, квіти, плоди, корені та ін.) є одночасно субстанціями, оскільки з неї виробляються різні лікарські форми (настоянки, екстракти, мазі тощо), так і готовими ліками, бо вони відпускаються аптеками відповідно до встановленого порядку.
Лікарська рослинна сировина використовується фармацевтичними підприємствами для виготовлення готових лікарських форм і тому відноситься до лікарських засобів.
Відповідно до Закону України «Про насіння і садивний матеріал» лікарські рослини це дикорослі та культурні рослини або їх частини (насіння, бруньки, квіти, плоди, стебла, кореневища), які використовуються в медицині для виготовлення лікарських препаратів.
Суд погоджується із доводом позивача про відсутність встановленого в Україні переліку лікувальних трав (зборів трав), та відсутність чітких критеріїв щодо віднесення лікарських рослин до лікарських трав.
Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів Фонду щодо неможливості віднесення до лікувальних трав (зборів трав) фіточаїв, зазначених в переліку: 55-56, 66) фіточай №20 «Ключі здоров'я»; 57, 70) фіточай №20 «Ключі здоров'я» вітамінний; 58, 67-69) фіточай №20 «Ключі здоров'я» ехінацея; 59) фіточай №20 «Ключі здоров'я» лісові ягоди; 60) фіточай №23 «Ключі здоров'я» ехінацея; 61) фіточай №24 «Ключі здоров'я» вітамінний; 62) фіточай №31 «Ключі здоров'я» ромашка; 63) фіточай №39 «Ключі здоров'я» роза бояришник; 64) фіточай №41 «Ключі здоров'я» чорниця; 65) фіточай №14 ОРЗ; 71-72) фіточай №24 «Ключі здоров'я»; 73) фіточай №30 від кашлю; 74) фіточай №31 «Ключі здоров'я» ромашка; 75) фіточай №32 «Ключі здоров'я» м'ята; 76-77) фіточай №40 «Ключі здоров'я»; 78) фіточай №40 «Ключі здоров'я» роза шиповник; 79) фіточай №6 «Ключі здоров'я» тиск норма; 80) чай «Карпатська лічниця» №20 ехінацея; 81) чай «Карпатська лічниця» №20 липа; 82) чай «Карпатська лічниця» №24; 83) чай «Карпатська лічниця» №25; 84) чай «Карпатська лічниця» лісові ягоди; 85) чай «Карпатська лічниця»№20 вітамінний; 86) чай «Карпатська лічниця» №20 чорниця.
Під час перевірки Фондом не встановлено та в акті не наведено склад фіточаїв, виключивши їх із списку товарів, що фінансуються Фондом, тільки у зв'язку із найменуванням за призначенням (фіточай) та пакуванням.
Щодо доводів Фонду про можливість виробництва лікувальних трав (зборів трав) виключно фармацевтичними компаніями (особами), суд зазначає про їх необґрунтованість, оскільки відповідно до статті 5 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби можуть створюватись підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Умови виробництва лікарських засобів , визначені статтею 10 вказаного Закону визначає, що виробництво лікарських засобів здійснюється фізичними або юридичними особами на підставі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством. Проте, в даному випадку йдеться про лікарські трави, отже, наведених відповідачем обмежень судом не встановлено.
Вищевикладене також стосується й товару за порядковим номером 50) розторопші п'ятнистої шрот.
Також суд погоджується із правомірність витрат санаторію за рахунок Фонду на придбання 3) бішофіт «Полтавський», 7-13) гінкго Білоба, 23) дріжджі пивні, 24) кальцемін-Д3 з огляду на їх державну реєстрацію в Україні як лікарських засобів, докази якої надані до пояснень позивача від 04.03.2016 року.
Щодо закінчення строку реєстрації препаратів, як підставу неможливості покладення витрат по їх придбанню, суд зазначає, що відповідно до статті 9 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом.
На зареєстрований лікарський засіб заявнику видається посвідчення, в якому зазначається строк дії, протягом якого лікарський засіб дозволяється до застосування в Україні.
Лікарський засіб може застосовуватись в Україні протягом п'яти років з дня його державної реєстрації.
Після закінчення строку, протягом якого було дозволено застосування лікарського засобу в Україні, його подальше застосування можливе за умови перереєстрації.
Після перереєстрації строк застосування в Україні лікарського засобу не обмежується.
Лікарські засоби, випущені в обіг під час строку, протягом якого лікарський засіб було дозволено до застосування в Україні, можуть застосовуватися в Україні до закінчення їх терміну придатності, визначеного виробником та зазначеного на упаковці.
В акті перевірки Фондом не визначено які саме лікарські засоби, якого заявника не мають реєстрації або вона є закінченою.
Поряд з цим, Фондом не визначено чи щодо таких ліків мала місце реєстрація або перереєстрація, що має наслідком відсутність обмежень щодо застосування, під час перевірки не встановлено, які строки придатності мали ці препарати.
Проте, як зазначалось вище лікарський засіб - це будь-яка речовина або комбінація речовин, що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.
До лікарських засобів належать готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) та лікарські домішки до харчових продуктів.
Щодо інших товарів, суд зазначає, що 25-28) кальцій-магній-цинк визначений Фондом без виробника або торгової марки, у зв'язку із чим не повне найменування не надає можливості надати оцінку правомірності доводам відповідача, викладеним в акті перевірки.
Вказані препарати є таблетками, мазями та гелями на рослинній основі, мають форму, аналогічну готовій лікарській - таблетки та тьюби.
З огляду на викладене, суд не знайшов підстав для визнаннями правомірними витрати на придбання вищевказаних препаратів.
Самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині неправомірності витрат на закупівлю вищевказаних препаратів, суд визначає те, що Фондом не визначені повні найменування препаратів та їх виробники, номери та дати первинних документів, по яких суд мав би можливість встановити правильність наведеного розрахунку та встановити, щодо яких саме товарів відносяться виявлені порушення.
4. Перевіркою фактичного надання соціальних послуг та кількості осіб, яким надавались ці послуги встановлено неправомірне витрачання коштів Фонду на харчування у сумі 494,36 грн. та лікування у сумі 407,66 грн., всього 902,02 грн.
Так, перевірка проводилась в період заїзду №10 з 27.12.2012 року по 28.12.2012 року включно. На заїзд розраховано на 50 осіб терміном 24 дні.
Суд вважає необґрунтованими доводи Фонду щодо неправомірного витрачання коштів Фонду на харчування у сумі 494,36 грн. в обід та вечерю 27.12.2012 року та 28.12.2012 року.
Так, Фондом підставами порушення визначено відсутність осіб під час прийому їжі (т.1 а.с.24, а. акту 17), проте відсутність осіб під час прийому їжі не виключає обов'язку приготувати їжу для осіб, які знаходяться на лікуванні, оскільки обов'язок приготувати їжу не ставиться у залежність від небажання приймати їжу.
Щодо доводів Фонду про неправомірні витрати лікування у сумі 407,66 грн. з огляду на пояснення студентів, суд погоджується із такими доводами, оскільки списання коштів на препарати, які фактично не були використані на заявлених студентів, є неправомірним їх використанням.
Згідно додатку 13, такі студенти як ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 отримали медикаменти за переліком наведеним у додатку на суму 407,66 грн., за наявності встановленого факту неотримання медичних послуг у санаторії згідно власноруч складених пояснень (т.1 а.с.86-88).
Особливістю повторного розгляду адміністративної справи є винесення Фондом наказу, яким на підставі постанови суду від 20.03.2013 року по цій справі за первинним номером №804/2579/13-а Фондом частково скасовано оскаржуване рішення, а також часткове добровільне та самостійне повернення санаторієм коштів Фонду та сплату фінансових санкції (т.2. а.с.63).
Суд вищевказані обставини такими, що не впливають на розгляд справи, оскільки у Фонду у розглянутому випадку відсутні правові підстави для скасування самостійно винесеного рішення, отже такий наказ не може бути розглянутий як такий, що має законні правові наслідки.
Факт добровільної сплати сум по оскаржуваному рішенню не може бути підставою для відмови у розгляді та задоволенні позову з огляду на неприпустимість відмови від права на звернення до суду.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року №165/11/13-12 адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо. Отже, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (у редакції, чинній на дату звернення позивача до адміністративного суду із цим позовом) встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру складає 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 1 січня 2013 року складала 1147 грн., що дорівнює 114,70 грн. та 2294 грн. відповідно.
Таким чином, на користь позивача мають бути присуджені витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 254,13 грн. (44,15% від 575,61 грн.), проте, у зв'язку із сплатою позивачем при поданні адміністративного позову судового збору у розмірі 34,41 грн., суд стягує з позивача частину недоплачених судових витрат у розмірі 287,07 грн. (575,61 грн. - 254,13 грн. - 34,41 грн.) відповідно до частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Санаторія-профілакторія Дніпропетровського державного аграрного університету до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 15 березня 2016 року.

Суддя І.О. Верба