Справа № 823/5410/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5410/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А
16 березня 2016 року м. Київ
колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Бистрик Г.М., Межевича М.В.
за участю секретаря Генчмазлумо І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква Київського області Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (житлова комісія) оформленого протоколом №444 від 10.11.2015 року щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_2 з квартирного обліку при Черкаському обласному військовому комісаріаті із виключенням із списків загальної черги позачергової черги.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно зі ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Відповідно до ч. 1 статі 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 30.07.1987 року по 13.08.2010 року проходив військову службу у лавах Збройних сил України та перебував у черзі на отримання житла.
11.09.2015 року на адресу начальника Квартирно-експлуатаційний відділу м. Біла Церква Київської області позивачем цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення поштового відправлення направлено облікову справу для перевірки, обліку та зберігання.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква Київського області Міністерства оборони України відповідно до вимог п. 2.13 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України №401 від 09.07.2014 року проведено перевірку облікової справи позивача. Під час проведення вищевказаної перевірки виявлено порушення, які впливають на законність перебування Позивача в черзі на поліпшення житлових умов.
24.09.2015 року Житловій комісії Черкаського обласного військового комісаріату направлено повідомлення про виявлені порушення та повернуто облікову справу ОСОБА_2 для прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с. 77).
10.11.2015 року відбулося засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому прийнято рішення, оформлене протоколом №444 (а.с. 80-81), яким позивача знято з квартирного обліку із виключенням із списків загальної та позачергової черги. Підставою для його прийняття стала та обставина, що дружиною позивача придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу серії АЄВ №760228 від 15.08.2001 року, а тому житлові умови сім`ї Позивача вважаються такими, що поліпшилися, тому відповідно до п. 1 ст. 40 Житлового кодексу Української PCP, у разі поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення, громадяни знімаються з обліку для поліпшення житлових умов.
Разом з тим, Позивач вважаючи висновки відповідача та рішення протиправними звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі вимог чинного законодавства України, а висновки викладені в оскаржуваному рішення підтверджені документами наявними в матеріалах справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІІ від 25.03.1992.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,«Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Згідно із частиною першою ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно з частиною першою п. 2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.
Згідно пункту 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року№737, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема, поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла;
Аналогічне положення також передбачено пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2006 року №1081, де передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;
Крім того, відповідно частини першої статті 40 Житлового кодексу Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.11.1994 року позивач подав рапорт керівництву в/ч №0692 (а.с.17) щодо включення його до загальної черги на отримання квартири. За результатами розгляду вказаного рапорту 22.11.1994 року командиром в/ч внесено відповідне клопотання на адресу керівництва в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №42 від 26.11.1994 року ОСОБА_2 зараховано на квартирний облік в порядку загальної черги зі складом сім`ї - 1 особа.
19.04.2001 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому.
15.08.2001 року дружиною позивача на підставі договору купівлі - продажу серії АЄВ .№760228 від 15.08.2001 року придбано двокімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м., яка находиться в АДРЕСА_2 .
Тобто, житлові умови сім`ї позивача вважаються такими, що поліпшились, а тому позивач мав бути знятий з обліку для поліпшення житлових умов ще 15.08.2001 року.
Однак, позивач не повідомив про вказані обставини та 26.11.2003 року подав рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення його в черзі на отримання житла починаючи з листопада 1994 року (а.с.19).
Згідно Витягу з протоколу № 274 від 26.11.2003 року (а.с.20) засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 поставлено на квартирний облік та включено до списку загальної черги з 26.11.1994 зі складом сім`ї - 1 особа.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син - ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Житловою комісією Відповідача вирішено перенести дату постановлення позивача та квартирний облік при Черкаському ОВК з 26.11.1994 року на 23.03.1993 року разом із сім`єю.
На підставі наказу начальника Генерального Головнокомандувача Збройних сил України №560 від 06.08.2010 року (а.с. 39) підполковника ОСОБА_2 , начальника відділу обліково призовної роботи заступника військового комісара (з призову) Черкаського обласного військового комісаріату територіального управління «Північ» звільнено з військової служби у відставку відповідно до підпункту «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я).
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №178 від 13.08.2010 року (а.с.40) ОСОБА_2 з 13.08.2010 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Черкаського обласного військового комісаріату Черкаської області.
У зв`язку з вищевказаними обставинами, ОСОБА_2 20.12.2010 року подано заяву відповідачу з проханням поставити до пільгової черги на отримання житла від Міністерства оборони України, зі складом сім`ї - 2 особи: ОСОБА_2 та син ОСОБА_5 (2006 року народження)
Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 353 від 24.12.2010 року (а.с. 23) позивача разом із сином постановлено на позачергову чергу для отримання житла в м. Черкаси.
Разом з тим, 11.09.2015 року на адресу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Київського області Міністерства оборони України позивачем цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення поштового відправлення направлено облікову справу для перевірки, обліку та зберігання.
Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква Київського області Міністерства оборони України відповідно до вимог п. 2.13 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України №401 від 09.07.2014 року проведено перевірку облікової справи позивача.
Під час проведення вищевказаної перевірки виявлено зазначені вище порушення, які впливають на законність перебування позивача в черзі на поліпшення житлових умов.
24.09.2015 року Житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено повідомлення про виявлені порушення та повернуто облікову справу ОСОБА_2 для прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с. 77).
10.11.2015 року відбулося засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому прийнято рішення, оформлене протоколом №444 (а.с. 80-81), яким позивача знято з квартирного обліку із виключенням із списків загальної та позачергової черги, яке мотивоване тим, що оскільки дружиною позивача придбано двокімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м в АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії АЄВ №760228 від 15.08.2001 року, то житлові умови сім`ї Позивача вважаються такими, що поліпшилися, а тому відповідно до п. 1 ст. 40 Житлового кодексу Української PCP, у разі поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення, громадяни знімаються з обліку для поліпшення житлових умов.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач прийшов до правомірних та обґрунтованих висновків при прийнятті оскаржуваного рішення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Посилання позивача на ту обставину, що придбана 15.08.2001 року квартира знаходиться у власності його колишньої дружини, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги.
Так, судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 29.05.2013 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2013 року у справі №712/2924/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
При цьому, як зазначено вище, з 15.08.2001 року позивач мав бути знятий з обліку для поліпшення житлових умов, оскільки 15.08.2001 року його дружиною було придбано двокімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м. та житлові умови сім`ї позивача вважалися такими, що поліпшились
А розлучення ОСОБА_2 з дружиною 29.05.2013 року не дає йому права на зарахування на квартирний облік при Черкаському обласному військовому комісаріаті, оскільки на час розлучення він був звільнений з лав Збройних сил України в запас.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач знаходився на черзі ддя отримання житла зі складом сім`ї - 2 особи: ОСОБА_2 та син ОСОБА_5 , однак, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2013 року встановлено, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір`ю - ОСОБА_3 .
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.0013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» діяльність зазначеної житлової комісії пов`язана з виконанням управлінських функцій та прийняттям рішень (правового акта індивідуальної дії), які породжують певні правові наслідки у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Таким чином, цей спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а прийняті у зв`язку з цим рішення породжують настання юридичних наслідків.
На виконання владних управлінських функцій прийняття житловою комісією рішення з питань внесення працівників пільгових категорій до списків осіб, які відповідно до чинного законодавства України мають право на першочергове або позачергове отримання житла, виключення осіб із зазначених списків породжує для цих осіб настання певних юридичних наслідків, а тому такі спори підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 (справа № 21-1606-а15).
При цьому апеляційна скарга не містить інших посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Г.М. Бистрик

М.В. Межевич

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Бистрик Г.М.