Справа № 522/4663/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2016-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 522/4663/16-а
провадження № 2-а/522/395/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за позовом Приморського РВ у місті ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Приморський РВ у місті ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України.

Свої вимоги мотивує тим, що громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула до України 17.09.2014 року з території ОСОБА_2 Республіки Вєтнам за одноразовою візою типу С №Y02707864, терміном дії з 11.09.2014 року по 10.12.2014 року. Державний кордон перетнула у пункті пропуску «Одеса». Документи, що посвідчують особу ОСОБА_3 Тхі Чін відсутні. При собі має копію паспорта громадянки ОСОБА_2 Республіки Вєтнам В9504801, який виданий 11.08.2014 року терміном дії до 11.08.2024 року. Термін дії візи (дійсна на протязі 90 діб) закінчився 15.12.2014 року . З цього часу громадянка ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України перебуває незаконно. На території України проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. По прибуттю до України стала працювати в швейному цеху без відповідного дозволу.

Під час перебування в Україні громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін законного джерела існування не мала. Також вона не має близьких родичів які були б громадянами України.

У судовому засіданні представник позивача просив справу проводити без фіксації судового процесу підтримав позов та просив задовольнити .

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула до України 17.09.2014 року з території ОСОБА_2 Республіки Вєтнам за одноразовою візою типу С №Y02707864, терміном дії з 11.09.2014 року по 10.12.2014 року. Державний кордон перетнула у пункті пропуску «Одеса». Документи, що посвідчують особу ОСОБА_3 Тхі Чін відсутні. При собі має копію паспорта громадянки ОСОБА_2 Республіки Вєтнам В9504801, який виданий 11.08.2014 року терміном дії до 11.08.2024 року. Термін дії візи (дійсна на протязі 90 діб) закінчився 15.12.2014 року . З цього часу громадянка ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України перебуває незаконно. На території України проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. По прибуттю до України стала працювати в швейному цеху без відповідного дозволу.

Під час перебування в Україні громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін законного джерела існування не мала. Також вона не має близьких родичів які були б громадянами України.

17 березня 2016 року працівниками Служби Безпеки України в Одеській області громадянку ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_4 було доставлено до Приморського РВ ГУ ДМС України в Одеській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін з відповідною заявою, а також з заявою про набуття статусу біженця та додаткового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не зверталась, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України.

Відповідно до ч. 1ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 даного Закону, рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Крім того,ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Окрім того, у судовому засіданні не було встановлено заборон, перелічених у ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Відповідно до наказу МВС України "Про затвердження положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні" від 16.10.2007 року № 390(зареєстроване в Мінюсті України 14.11.2007 року за № 1268-14535) адміністративне видворення в примусовому порядку передбачає затримання іноземців, оформлення перебування примусового виселення, за необхідності примусового тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, подальше супроводження (конвоювання) затриманого до контрольно-пропускного пункту через державний кордон України.

Крім того, згідно роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009р. в редакції постанови Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012р., виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ч. 2ст. 183-5 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення можливості подальшого видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Відповідно до ч.1ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 71 КАС України), за згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» осіб, примусово видворених за постановою суду, розміщують у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Окрім того, відповідно до п. 22ст. 32 Закону України У "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"іноземці та особи без громадянства котрі не мають коштів для відшкодування витрат, повязаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Таким чином, встановлені судом обставини, а саме відсутність у громадянка ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, спроба незаконного перетину ним державного кордону України свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як документів в нього не має, кошти на проїзд у нього відсутні, він не може вказати законні джерела існування, також і відсутні родинні зв'язки в Україні. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за доцільне усі витрати, повязані з примусовим видворенням громадянки ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін за межі України, здійснити за рахунок держави.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи, може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.11, 158-163, 167, 183-5, п.5 ч.2 ст. 256 КАС України, ст.29, 30 Закону України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянку ОСОБА_2 Республіки Вєтнам ОСОБА_3 Тхі Чін, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 Вєтнам, провінція Хіон Іен.

Допустити негайне виконання постанови суду.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 діб до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя

18.03.2016