Справа № 438/1309/15-а
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1309/15-а
Номер провадження №2-а/438/13/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

при секретарі судового засідання Слєпченко Н.С.

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого органу Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Бориславської міської ради, субєкта владних повноважень виконавчого органу Бориславської міської ради, відділ архітектури та містобудування, т.в.о. міського голови м.Борислава секретар міської ради ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення та зобовязання до вчинення дій.

17 листопада 2015 року позивачем в порядку ст.51 КАС України зменшено позовні вимоги. Просить суд визначити протиправною відмову виконавчого органу Бориславської міської ОСОБА_1 відділу містобудування та архітектури лист № 265 від 14.04.2015 року у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Івасюка 39 в м. Бориславі; зобовязати відповідача субєкт владних повноважень виконавчий орган Бориславської міської ради відділ архітектури та містобудування надати висновок ОСОБА_4 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в м. Бориславі по вул. Івасюка 39 в м.Бориславі; у відповідності до ст. .267 КАС України « Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах» прийняти письмову ухвалу про зобовязання відповідача - субєкта владних повноважень по даному позову, не на користь якого ухвалене рішення, подати до суду у пятиденний строк від дати набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення по адміністративному позову ОСОБА_4, а також зобовязати Відповідача викласти звіт у письмовій формі з вказанням у ньому: реквізитів судового рішення, яке повинне бути виконане стан його виконання (виконане повністю чи не виконане), повний перелік дій щодо його виконання, причини не невиконання, якщо рішення не виконано, а також додати до звіту копії документів, які б підтверджували Інформацію, викладену у звіті.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч вимог статті 186-1 Земельного кодексу України відмовив в погодженні проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку позивача на вул.Івасюка,39 в м.Бориславі, про що видав відмову, викладену у листі за №265 від 14 квітня 2015 року. На думку позивача, вказана відмова є невмотивованою, суперечить вимогам чинного законодавства, тому дії відповідача щодо її складання слід визнати незаконними та, як наслідок, зобов'язати відповідача погодити вказаний проект землеустрою.

Представники позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 19 вересня 2015 року та ОСОБА_2, яка діє на підставі договору від 08 лютого 2016 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3- начальник відділу архітектури та містобудування, головний архітектор міста в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з мотивів викладених у запереченні на позовну заяву від 26 жовтня 2010 року. Просить у позовні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 118 Земельного кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Слід зазначити, що на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою діє принцип мовчазної згоди, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, тобто не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки без такого дозволу.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до поданої заяви позивача ОСОБА_4 від 04 липня 2014 року та доповнення до поданої заяви від 23 грудня 2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Івасюка площею 700 кв.м у м. Бориславі на сесії Бориславської міської ради 26 травня 2015 року знято з розгляду проект рішення №895-мр/5 «Про відмову громадянці ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», тобто за результатами якого рішення не прийнято.

Зняття Бориславською міською радою з розгляду проект рішення №895-мр/5 «Про відмову громадянці ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»не можна вважати розглядом згаданої вище заяви. Іншого рішення, яким було б вирішено згадану вище заяву протягом місяця з моменту її реєстрації Бориславською міською радою не приймалось, що свідчить про допущену нею бездіяльність, яка в свою чергу не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення позивачем замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

З метою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адресою м.Борислав, вул.Івасюка,39 позивач звернувся до ТзОВ «Землевпорядний центр «Наділ», яким виготовлено проект землеустрою.

Відповідно до частини 4 статті 123 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно вимог частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частиною 2 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

На виконання вищенаведених вимог закону, ТзОВ «Землевпорядний центр «Наділ» 08 квітня 2015 року було подано проект землеустрою на погодження до Відділу містобудування та архітектури м.Борислава.

Так, згідно вимог частини 5 статті 186-1 Земельного кодексу України орган містобудування та архітектури, зокрема, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (копії такого проекту) безоплатно надати свої висновки про його погодження або відмову в такому погодженні.

14 квітня 2015 року Відділом містобудування та архітектури Бориславської міської ради листом за № 265 було надано за підписом головного архітектора міста ОСОБА_3 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Івасюка,39 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Як вбачається із тексту вказаного висновку, підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою, стала відсутність містобудівної документації на дану територію міста. Крім цього, відповідач повідомив, що на дану територію розповсюджуються наступні планувальні обмеження: межі ділянок існуючої житлової та нежитлової забудови; протипожежні розриви від існуючих житлових та господарських споруд; межі ділянок, що у власності Бориславської міської ради та ін.

Суд погоджується із доводами позивача наведеними в позовній заяві та приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відмовляючи в погодженні проекту землеустрою відповідач, визначив підставу відмови - «відсутність містобудівної документації на дану територію міста». Така заборона визначена частиною 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

В той же час, у вказаному висновку позивачем не наведено підстав передбачених статтею 186-1 Земельного кодексу України. Висновок за №265 від 14 квітня 2015 року не містить жодних посилань на норми чинного законодавства, та обґрунтувань такої відмови, що з урахуванням вимог ч.3 ст.2 КАС України, дає підстави суду для формування висновків про протиправність вказаної відмови.

Крім того, суд, також, враховує ту обставину, що в листі від 13.01.15 за №Ф-1423, за підписом в.о.міського голови, секретаря міської ради ОСОБА_5, зазначено щодо прийняття пропозицій до розроблення проекту плану зонування, про збільшення житлової забудови по вул.Івасюка,39, міська рада повідомила, що план зонування м.Борислав розроблений державним інститутом проектування міст «Містопроект» на основі генплану міста, чинного законодавства та державних норм і правил. Згідно схеми зонування території м.Борислав прибудинкова територія житлового будинку №39 по вул.Івасюка потрапляє в зону житлової забудови. Зона індивідуальної забудови виділена для забезпечення правових умов формування житлових районів низької щільності забудови.

Слід також, зазначити, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано заперечень на вказаний адміністративний позов та не подано суду доказів правомірності його дій та рішення.

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд на підставі ч.3 ст.11.КАС України, приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення шляхом визнання протиправним висновку за №265 від 14 квітня 2015 року

Разом з тим, розглядаючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати висновок позивачу про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Зелена в с. Кропивник, Калуського району для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Івасюка, 39 в м.Бориславі , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 4 статті 123 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

Відповідно до частини 5 статті 186-1 Земельного кодексу України орган містобудування та архітектури, зокрема, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (копії такого проекту) безоплатно надати свої висновки про його погодження або відмову в такому погодженні.

Суд вказує, що здійснення землеустрою, в тому числі погодження органами містобудування та архітектури проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, є владними управлінськими функціями, виконання яких не може здійснюватись судом, що виключає можливість задоволення вказаної позовної вимоги, шляхом зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою.

Тому, в цій частині позов підлягає до задоволення, шляхом зобов'язання виконавчий орган Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування прийняти рішення - розглянути проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Івасюка,39 в м.Бориславі та надати висновок у відповідності до статті 186-1 Земельного кодексу України.

Щодо вимоги позивача про встановлення відповідачу строку подання до суду звіту про виконання судового рішення, суд відзначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абз.7 п.4 ч.1 ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

У зв'язку з чим, суд вважає за можливе встановити під час прийняття постанови у справі судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у даній справі.

При цьому, слід роз'яснити відповідачу, що, згідно частини другої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 10,11,12,71,159,160,161,162,163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_4 до виконавчого органу Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задоволити

Визнати протиправними дії виконавчого органу Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування рішення, викладено листом №265 від 14 квітня 2015 року щодо відмови у погодженні проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Івасюка,39 в м.Бориславі.

Зобов'язати виконавчий орган Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування прийняти рішення у погодженні ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Івасюка,39 в м.Бориславі.

Зобов'язати виконавчий орган Бориславської міської ради в особі відділу архітектури та містобудування, у відповідності до ст.267 КАС України, подати до суду звіт про виконання постанови Бориславського міського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року в адміністративній справі № 2а/438/13/2016 протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня набрання нею законної сили.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст.160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш