Справа № 815/323/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/323/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

Суддів Корой С.М.

Кравченко М.М.

При секретарі Мацвейко О.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1, виданий Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 18.07.1996р.), ОСОБА_3 - за довіреністю від 08.02.2016р. №135.

Від відповідача: представник Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії України ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - за довіреністю від 30.12.2015р. б/н.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії України ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просять суд визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії України ОСОБА_4 від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до ч.2 ст.84, ч.ч.1,3 ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999року №551-XIV у кожному випадку вчинення корупційного правопорушення з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, командиром письмовим наказом призначається службове розслідування, котре має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. Згідно з ч.1 ст.87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення. У разі коли здійснюється відповідне службове розслідування, таке стягнення може бути накладене протягом одного місяця від дня його закінчення. При цьому, позивач - ОСОБА_2 зазначає, що в межах здійсненого ним 22.07.2015р. правопорушення, службове розслідування не призначалося, жодних пояснень від позивача не отримувалося, а 03.11.2015р. при наданні до командування вироку суду, стягнення у встановлений строк накладене не було, у зв'язку з чим, на думку ОСОБА_2, при вирішенні питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності були суттєво порушені вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014року №1700-VII.

Відповідач - Начальник Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України генерал армії України ОСОБА_4 з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 09.02.2016р. вхід.№2980/16), наголошуючи, зокрема, що зважаючи на вимоги ст.65 Закону України "Про запобігання корупції", та з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, у зв'язку з недостатньо наданої командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України дисциплінарної влади, керуючись ст.92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адміралом ОСОБА_7 04.01.2016р. на ім»я Начальника Генерального штабу Збройних Сил України було порушено клопотання №154/11/1-17 щодо накладення на майора ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, передбаченого підпунктом "ж" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - позбавлення військового звання. З моменту ознайомлення з вищеозначеним клопотанням, Начальнику Генерального штабу стало відомо про вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 29.10.2016р., у зв'язку з чим 12.01.2016р. через 8 діб (в межах строку визначеного ч.1 ст.87 Дисциплінарного статуту ЗС України) НГШ, беручи до уваги вимоги ст.65 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, та видав Наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №13, яким ОСОБА_2 позбавлено військового звання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 04.01.2016р. Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України на ім»я Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4 надіслано Лист №154/11/1-17, за підписом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірал ОСОБА_7, у якому останнім, керуючись вимогами статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", з метою забезпечення невідворотності покарання, створення у Збройних Силах України атмосфери нетерпимості до будь-яких проявів корупції, викладено клопотання щодо накладення на майора ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, передбаченого підпунктом "ж" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - позбавлення військового звання.

Зокрема, в означеному зверненні від 04.01.2016р. №154/11/1-17 Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адміралом ОСОБА_7 зазначено, що 22 липня 2015року майор ОСОБА_2, проходячи військову службу на посаді офіцера відділу служби військ штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння одержав неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення посадовими особами Комінтернівського РВК Одеської області щодо не призову громадянина України ОСОБА_9 на військову службу за частковою мобілізацією, та видачі останньому військового квитка про проходження такої служби, чим вчинив зловживання впливом. 29 жовтня 2015року Малиновський районний суд м.Одеси визнав майора ОСОБА_2 винним у скоєнні корупційного злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 "Зловживання впливом" Кримінального кодексу України та призначив йому покарання у вигляді штрафу на суму 25500 гривень. Таким чином, своїм ганебним вчинком військовослужбовець дискредитував та принизив високе звання офіцера Збройних Сил України, знехтував Військовою присягою, складеною на вірність Українському народові, порушив вимоги статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов'язують кожного військовослужбовця свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Судом з'ясовано, що за результатами розгляду вказаного Листа Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірала ОСОБА_7 від 04.01.2016р. №154/11/1-17, та керуючись приписами статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", з метою забезпечення невідворотності покарання, створення у Збройних Силах України атмосфери нетерпимості до будь-яких проявів корупції, відповідно до вимог статей 12, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України 12.01.2016року винесено Наказ №13 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно пункту 1 котрого на майора ОСОБА_2 за порушення вимог абзаців 2, 3, статті 11, статті 16, частини 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та абзацу 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладено дисциплінарне стягнення - «позбавлення військового звання».

Не погодившись із вказаним Наказом Генерального штабу Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №13 від 12.01.2016р., позивач - ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування пункту 1 означеного Наказу.

Так, на думку суду, оскаржуваний позивачем Наказ Генерального штабу Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №13 від 12.01.2016р., прийнято Начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України генералом армії України ОСОБА_4 правомірно, та з урахуванням положень чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 29.10.2015р. по справі №521/17278/15-к (провадження по справі №1кп/521/824/15), затверджено мирову угоду від 29.10.2015р. про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_2, визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 25500грн., на підставі ч.5 ст.96-2 Кримінального кодексу України, без спеціальної конфіскації.

Зокрема, в межах розгляду обвинувального акта, та угоди про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, судом встановлено, що майор ОСОБА_2, проходячи військову службу на посаді офіцера відділу служби військ штабу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, 22 липня 2015року об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у кафе «Бессарабка», що розташоване по вул.Канатна,53 у м.Одесі, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за пособництво громадянки ОСОБА_11 прийняв від громадянина ОСОБА_9 обіцянку передачі неправомірної вигоди, та того ж дня о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №13 по вул.Мельницькій у Малиновському районі м.Одеси безпосередньо одержав неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів СІІІА (що за офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2015року склало 44 400 гривень) для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - службовими особами Комінтернівського РВК Одеської області про не призов ОСОБА_9 на військову службу за частковою мобілізацією та видачу йому військового квитка із відмітками про проходження такої служби, чим вчинив зловживання впливом.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014року №1700-VII (зі змінами та доповненнями) відповідно до якого корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідальність за корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення передбачена статтею 65 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов'язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, крім кримінальної відповідальності за скоєння корупційних правопорушень законодавством України передбачена дисциплінарна відповідальність, яка кваліфікується за Дисциплінарним статутом Збройних сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999року № 551-XIV.

Відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов'язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця в тому числі поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Положеннями статей 83, 95 Дисциплінарного статуту Збройних сил України визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, які відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

За перевищення наданої дисциплінарної влади командир несе відповідальність відповідно до законів України.

Таким чином, Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адміралом ОСОБА_7 враховуючи тяжкість вчиненого військовослужбовцем правопорушення, зважаючи на недостатність дисциплінарної влади, керуючись вимогами статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", з метою забезпечення невідворотності покарання, створення у Збройних Силах України атмосфери нетерпимості до будь-яких проявів корупції, у Листі від 04.01.2016р. №154/11/1-17, скерованому на ім»я Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4, в межах приписів ст.95 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, було порушено клопотання щодо накладення на майора ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, передбаченого підпунктом "ж" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - позбавлення військового звання.

За результатами розгляду вищеозначеного Листа командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірала ОСОБА_7 від 04.01.2016р. №154/11/1-17, та керуючись приписами статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", з метою забезпечення невідворотності покарання, створення у Збройних Силах України атмосфери нетерпимості до будь-яких проявів корупції, відповідно до вимог статей 12, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Генеральним штабом Збройних Сил України винесено Наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №13 від 12.01.2016р., за підписом Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4, згідно пункту 1 якого за порушення вимог абзаців 2, 3, статті 11, статті 16, частини 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та абзацу 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на майора ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення - «позбавлення військового звання».

Відповідно до ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту Збройних сил України начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту.

Таким чином, Начальник Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4, накладаючи на позивача - ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання, діяв з урахуванням наданої йому повноти дисциплінарної влади, та суто в межах положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

При цьому, не заслуговують на увагу суду твердження позивача - ОСОБА_2 щодо порушення відповідачем вимог Дисциплінарного статуту Збройних сил України, та не проведення, з урахуванням вчиненого корупційного правопорушення службового розслідування, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст.83, 84 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999року №551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного правопорушення або невиконання військовими посадовими особами вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції.

Відповідно до ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно зі ст.ст.85,87 Дисциплінарного статуту Збройних сил України службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

Отже, вирішення питання щодо призначення, та проведення службового розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини військовослужбовця, покладено виключно на командира.

Водночас, Командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірал ОСОБА_7 не є відповідачем по даній справі, та відповідні вимоги позивачем до нього не заявлено.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - ОСОБА_2 на протиправність дій, та бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування, та пропуску строку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки бездіяльність Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірала ОСОБА_7 щодо не проведення службового розслідування згідно п.68 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, не є предметом даного спору, та не є предметом дослідження в межах заявлених позовних вимог, як і не є предметом спору протиправність дій командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України стосовно несвоєчасного порушення клопотання перед Начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України Генералом армії України ОСОБА_4 щодо накладення на майора ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, передбаченого підпунктом "ж" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та як наслідок визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії України ОСОБА_4 від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та викладені усно у судових засіданнях в ході судового розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано колегією суддів «21» березня 2016р.

Головуючий суддя Харченко Ю.В.

Судді Корой С.М.

Кравченко М.М.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України Генерала армії України ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування пункту 1 Наказу від 12.01.2016р. №13 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відмовити.

21 березня 2016 року.