Справа № 804/982/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 лютого 2016 р. Справа № 804/982/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_2 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_2, в якому позивач просить скасувати рішення КП «Дніпропетровське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації» зареєстрованого у реєстраційній книзі за № 209п-24, яким визнано (встановлено) за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Ознайомившись з позовною заявою суддя прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

У статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з позовної заяви, Позивач з 27 липня 2010 року зареєстрований та мешкає за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 42/6, зареєстрований та мешкає у вказаній квартирі разом із матірю та сестрою, здійснює оплату комунальних послуг, вносить плату за користування житлом.

У 2016 році позивачу стало відомо, що 03 листопада 2015 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 42/6, який укладено між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець).

Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, ОСОБА_2 вищезазначена квартира належала на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 08.09.1999 року згідно з розпорядженням № 5/138-1999 від 08.09.1999 року та зареєстрованого у Дніпропетровському МБТІ в реєстраційній книзі за № 209п-24.

Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що ознайомившись з текстом договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 03 листопада 2015 року в останнього виникли сумніви з приводу законності володіння ОСОБА_2 вказаною квартирою на підставі розпорядження Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та зареєстрованого у Дніпропетровському МБТІ.

Проте, позивач в позовній не зазначив та не надав відповідних доказів, щодо того чи є він власником вказаної квартири та відповідно яким чином рішення відповідача про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 порушує його права.

Зазначаючи про порушені права, позивач вказує, що права позивача як жильця спірної квартири порушено незаконними діями та посилається на ст. 170 Житлового кодексу України, відповідно до якої при переході права власності на жилий будинок, (частину будинку, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку. Якщо договір найму укладено без зазначення строку, новий власник будинку (квартири) вправі вимагати його розірвання у випадках і в порядку, передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Таким чином, у звязку із вчиненням вказаних вище маніпуляцій із житлом, як зазначає позивач, у останнього виникла загроза виселення та втрати з місця постійного проживання, місця реєстрації. Тобто на момент звернення до суду у позивача відсутні порушені права власності чи користування зазначеною квартирою.

Відповідно до ст.55, ст.124 Конституції України кожен має право на звернення до суду і що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Однак звернення до суду має відбуватися відповідно до предметної компетенції судів, визначеної процесуальними законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право, в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди загальної юрисдикції, згідно до вимог ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, крім випадків коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що в даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного права. У спірних правовідносинах у цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

А тому, справи про право особистої власності та спори, що виникають із житлових відносин не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак позовна заява має бути подана до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства із дотриманням правил територіальної підсудності.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що ст..170 Житлового кодексу України гарантує дію договору найму при переході права власності на квартиру, при цьому не позбавляє власника права розпоряджатися своїм майном, а відтак і не порушує права позивача в розумінні КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 20.02.2008 року у справі № 6-20230св0 в якій зазначено, що апеляційний суд не звернув увагу на положення Закону України «Про споживчу кооперацію» та статті 170 ЖК України, у порушення вимог статей 303, 316 ЦПК України не встановив обставин та не зазначив у рішенні доказів, що підтверджують порушення прав ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і її неповнолітніх дітей самим лише фактом переходу права власності на квартиру до іншої особи з огляду на те, що право продажу майна належить власнику.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст..7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, відповідно до п.1 ч.1 ст.109, ст.160, ст.165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське Міжміське Бюро Технічної Інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_2 про скасування рішення.

Судовий збір в розмірі 551,20 грн. сплачений згідно квитанції №0.0.507795312.1 від 18.02.2016 року та в розмірі 413,40 грн. сплачений згідно квитанції №0.0.507797889.1 від 18.02.2016 року повернути ОСОБА_1.

Позовну заяву з додатками повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5