Справа № 806/225/15,,,,,
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2016 року Житомир Справа № 806/225/15

Категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.

секретар Недашківська Н.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про роз"яснення рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про рвизнання протиправною відмови та зобов"язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просить роз"яснити постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у адміністративній справі №806/225/15, а саме, абзац 3-й резолютивної частини постанови, яким зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що їй є незрозумілим формулювання абзацу 3-го резолютивної частини постанови, а саме, в частині зобов"язання відповідача вирішити питання про видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою. Просить роз"яснити, що означає таке формулювання, враховуючи вже встановлений цим судовим рішенням факт протиправності відмови у наданні такого дозволу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз"яснення абзацу 3-го постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 вищевказану ухвалу було скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 заяву ОСОБА_3 задоволено. Роз`яснено абз.3 резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у cправі № 806/225/15 та фразу "зобов"язати Головне управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу" слід розуміти як зобов"язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 вищевказану ухвалу було скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Представник позивача в судове засідання з"явився, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання з"явився, при вирішенні даної заяви покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про роз"яснення судового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов"язання вчинити дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, що міститься в листі від 28.11.2014 року № 19-6-0.21.-6931/2-14, у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га. та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи зі змісту даної норми, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто, вказана стаття Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Заява позивача мотивована тим, що їй є незрозумілим формулювання абзацу 3-го постанови суду в частині зобов"язання відповідача вирішити питання про видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зокрема, позивач просить роз"яснити як слід розуміти таке положення судового рішення, як "вирішити питання про видання наказу про надання дозволу на розроблення проекту"? Що означає формулювання "вирішити питання"? Чи означає таке формулювання - "вирішити питання про видання наказу", враховуючи вже встановлений цим же судовим рішенням факт протиправності відмови у наданні такого дозволу, що відповідач не має права повторно відмовити ОСОБА_3 у виданні наказу про надання такого дозволу стосовно означеної земельної ділянки? Які правові наслідки слід розуміти в результаті "вирішення питання про видання наказу про надання дозволу"?

Вирішуючи клопотання про роз"яснення судового рішення, суд зазначає таке.

В мотивувальній частині постанови суд зазначив, що відмовляє в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держземагентства у Житомирській області видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження та функції суб'єкта владних повноважень, надані йому законом та іншими нормативно-правовими актами, в тому числі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із чинним законодавством можуть здійснюватися тільки органом виконавчої влади, зокрема Головним управлінням Держземагентства (Держгеокадастру) у Житомирській області.

Разом з тим, у відповідності до п.2 ст. 11 КАС України суд вийшов за межі позовних вимог та зобов"язав відповідача вирішити питання щодо видання відповідно наказу, тобто суд зобов"язав відповідача до вчинення тих дій, які згідно із чинним законодавством можуть здійснюватися тільки органом виконавчої влади в межах дискреційних (вільний розсуд) повноважень.

Дані висновки суду обумовлені наступним.

Предметом спору у даній справі була відмова Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлена листом від 28.11.2014 року № 19-6-0.21-6931/2-14, у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Єдиною підставою для такої відмови було лише те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач не є єдиним масивом.

Приймаючи рішення про визнання протиправною вимоги в межах заявлених позовних вимог, суд виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки відповідача про те, що земельна ділянка, яку просить виділити позивач, не є єдиним масивом.

Разом з тим, в ході розгляду справи на підтвердження свої заперечень відповідач вказав, що при поданні заяви ОСОБА_3 не обґрунтувала розмірів земельної ділянки з урахуванням можливості її обробітку, не обґрунтувала необхідності отримання таких великих площ земельної ділянки та не зазначила при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Про дані обставини суду стало відомо тільки при розгляді справи по суті, із заперечень відповідача.

Однак, дані доводи відповідача судом до уваги не були прийняті, оскільки такі підстави не були вказані у оскаржуваній відмові, про що зазначено в мотивувальній частині постанови. З огляду на це, судом не надавалася оцінка рішення, яке було предметом дослідження, на відповідність його іншим умовам надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, у силу приписів ст.7 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При винесенні зазначеного рішення, суд врахував те, що повноваження відповідача визначаються відповідними законами України та компетентними органами, а не судом.

При цьому, суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зокрема, у відповідності до п. 2.7 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 4 червня 2015 року № 95 "Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою приймається у формі наказу або надається мотивована відмова у наданні такого дозволу, яка оформляється листом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що в задоволені позовних вимог про зобов"язання відповідача видати наказ було відмовлено, рішення про зобов"язання Головного управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу, фактично слід розуміти як зобов"язання відповідача в межах наданих повноважень прийняти рішення по заяві ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про роз'яснення постанови суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.160, 165, 170, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити

Роз`яснити абз.3 резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у cправі №806/225/15 та фразу "зобов"язати Головне управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу" слід розуміти як зобов"язання відповідача в межах наданих повноважень прийняти рішення по заяві ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду .

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 17 березня 2016 року