Справа № 5522/10/1070
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2010-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010 року 5522/10/1070

приміщення суду за адресою:

м. Київ, бул. ОСОБА_1, 26 , зал судових засідань № 1018

час прийняття постанови : 12 год. 04 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Леонтович А.М.

при секретарі - Воронюк М.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (за довіреністю)

від відповідача : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Броварської обєднаної державної податкової інспекції в Київській області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення податкової заборгованості в сумі 1 598 грн. 42 коп.

в с т а н о в и в:

Позивач - Броварська обєднана державна податкова інспекція Київської області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в якому просить стягнути до Державного бюджету України заборгованість перед бюджетом в сумі 1 598 грн. 42 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом за єдиним податком. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обовязкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами. Виявивши наявність у відповідача податкової заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості до державного бюджету.

Ухвалою від 27.05.2010 Київським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд справи призначено на 29.06.2010, відкладено на 28.07.2010 у зв'язку з неявкою відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив позов задовольнити.

Відповідач до суду повторно не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, явку повноважних представників не забезпечив.

Судом визнано за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 має статус фізичної особи - підприємця, зареєстрований 25.06.2002 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) (а.с 6), як платник податків перебуває на обліку в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Київської області з 25.06.2002 року за номером 4043 (а.с 11).

11.12.2008 року відповідач подав до податкового органу заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності. Згідно із заявою визначено вид підприємницької діяльності відповідача - рекламна діяльність, видання газет, діяльність агентства нерухомості. Відповідачу 11.12.2008 року було видано свідоцтво платника єдиного податку серії Є №442762 (а.с 15).

За даними податкового органу відповідач має податкову заборгованість за єдиним податком за період з 21.01.2009 року по 15.03.2010 року в сумі 1 598,42 грн.

Податковим органом було надіслано на адресу відповідача першу і другу податкові вимоги (від 26.01.2009 р. №1/746, та від 25.01.2010 р. №2/138) (а.с 12), однак до дня судового розгляду податкову заборгованість відповідачем не сплачено.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких положень законодавчих актів.

Указом Президента України від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ від 03.07.1998 №727/98) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, зокрема, фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з пунктом 2 Указу від 03.07.1998 № 727/98 суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

У разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Згідно з рішенням Броварської міської ради від 27.12.2007 року № 581-31-05 «Про внесення до рішення Броварської міської ради від 20.07.2006 №45-06- 05 «Про врегулювання ставок єдиного податку для субєктів господарської діяльності - фізичних осіб» ставки єдиного податку встановлені в залежності від виду діяльності, зокрема, обраним відповідачем, - за ставкою 200,00 грн. на місяць.

Пунктом 2 Указу від 03.07.1998 № 727/98 встановлено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідач мав сплачувати суми єдиного податку до 20 числа кожного місяця, наступного за звітним, та надавати докази сплати податку до податкового органу разом з податковою звітністю.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 5 Закону України 21.12.2000 №2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон України від 21.12.2000 №2181-III) податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом іншими законами України.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закон України від 21.12.2000 №2181-III податковим гом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх вності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному :удовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на у такого податкового зобов'язання.

Частиною першою підпункту 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України від 12.2000 №2181-III передбачено, що у разі, коли відповідно до закону контролюючий ан самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не з'язаними із порушенням податкового законодавства платник податків зобовязаний іатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з (повідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня римання податкового повідомлення про таке нарахування.

Статтею 5 Закону України від 21.12.2000 №2181-III також передбачено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, якщо платник податків не здійснив адміністративного оскарження визначеної суми здаткового зобов'язання. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена латником податків у строки визначені цією статтею, визнається сумою податкового оргу платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III, є виключно податкові органи.

Згідно з пунктом 11 статті 10 Закону України від 04.12.1990 №509-ХII «Про державну податкову службу в ОСОБА_1», державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках- коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню: відповідач є субєктом оподаткування єдиним податком, ставка податку, податкова база, а також сума податкового зобов'язання, що належить до сплати податковим органом визначені правомірно і правильно.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Броварської обєднаної державної податкової інспекції в Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 1 598 грн. 42 коп. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (0740, Київська область, м. Бровари, вул. Довженка 27, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Державного бюджету України податкову заборгованість в сумі 1 598 (тисяча пятсот девяносто вісім ) гри. 42 коп.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судоинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 30 липня 2010 р.