Справа № 2-а/0606/2/2012
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 березня 2016 року Житомир Справа № 2-а/0606/2/2012

Категорія 12.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сичової О.П.

секретар - Шевчук Т.А.,

за участю: позивача, представника відповідача та представників третіх осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володарсько-Волинської районної державної адміністрації за участю третіх осіб директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Володарсько- Волинського району Житомирської області ОСОБА_2 ; ОСОБА_3;державного реєстратора Володарсько-Волинського управління юстиції про визнанння розпоряджень незаконними та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву з уточненням розміру позовних вимог до позовної заяви в якій просила:

- визнати розпорядження голови Володарсько- Волинської районної державної адміністрації №252 від 04.08.2010 "Про перейменуванню територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Володарсько- Волинського району, затвердження Положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району, Переліку соціальних послуг та порядку їх надання структурними підрозділами соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району незаконними;

- визнати розпорядження голови Володарсько- Волинської районної державної адміністрації №55-к від 06.09.2010 про призначення ОСОБА_2 на посаду директора центру соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району незаконними;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1600 грн. та понесені нею судові витрати в сумі 20 гривень.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог про визнання розпорядження голови Володарсько- Волинської районної державної адміністрації №55-к від 06.09.2010 про призначення ОСОБА_2 на посаду директора центру соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району незаконними, у зв"язку з тим, що вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач заперечила проти закриття провадження в частині позовних вимог вважаючи, що вказана вимога підлягає розгляду адміністративним судом.

Представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 проти закриття провадження в частині позовних вимог не заперечували.

Третя особа ОСОБА_3 заперечив проти закриття провадження в частині позовних вимог вважаючи, що вказана вимога підлягає розгляду адміністративним судом.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача та третіх осіб, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у частині позовних вимог щодо визнання недійсним розпорядження голови Володарсько- Волинської районної державної адміністрації №55-к від 06.09.2010 про призначення ОСОБА_2 на посаду директора центру соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району підлягає закриттю з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається ,що посада директора територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району не відноситься до державної служби.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття справи адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Положеннями ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 15 частини другої статті 3 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Системний аналіз зазначеного дає підстави дійти висновку, що посада директора Територіального центру не пов"язана з проходженням публічної служби, а відповідно і підстави для розгляду такої в порядку адміністративного судочинства немає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язковість суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Суд приходить до висновку, що вищезазначену позовну вимогу слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч.1 ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Закрити провадження по справі в частині визнання розпорядження голови Володарсько-Волинської районної державної адміністрації № 55-к від 06.09.2010 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Володарсько- Волинського району незаконним в зв"язку з тим , що дану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.П. Сичова

Повний текст ухвали виготовлено 18 березня 2016 року