Справа № 826/1338/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2016 р. м. Київ К/800/29228/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

секретаря судового засідання Горбатюка В.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (далі - Святошинська РДА), третя особа - Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду у Святошинському районі м. Києва» (далі - КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду у Святошинському районі м.Києва»), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії та скасувати рішення Святошинської РДА від 19 грудня 2014 року про відмову у видачі ордера на заселення в кімнату АДРЕСА_1; зобов'язати Святошинську РДА видати ордер на заселення в кімнату АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник позивача, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 працював водієм у ТОВ «КТД-Сервіс».

5 вересня 2007 року на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету позивачу видано ордер на право зайняття ліжко-місця у гуртижку по АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу ТОВ «КТД-Сервіс» від 5 листопада 2007 року №83 ОСОБА_2 звільнено на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 серпня 2012 року №1496 до комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято гуртожиток по АДРЕСА_1 та службове житло, що увійшли до статутного капіталу КП «Киівтрактородеталь» та передано до сфери управління Святошинської РДА.

Згідно копії ордеру від 25 березня 2008 року №43, виданого КП«Київтрактородеталь», ОСОБА_4 (сину позивача) надано право на заняття сім'єю у складі 3 чоловік (ОСОБА_5- син, ОСОБА_6- дружина) жилої площі у кімнаті №69 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

У 2013 році позивач перейшов проживати з кімнати №69 до кімнати №25 у гуртожитку.

5 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про видачу ордера на право зайняття кімнати №25, за адресою по АДРЕСА_1.

Листом від 19 грудня 2014 року №107-107/ОП/Я-231/5-3468 Святошинська РДА повідомила позивача про те, що він перебуває на квартирному обліку за списком першочергового забезпечення житлом для учасників бойових дій з 18 березня 2009 року та станом на 1 грудня 2014 року у списках черги: загальній - 6421, першочерговій - 2269, а за категорією обліку «учасники бойових дій» - 40. Також роз'яснено, що житлові приміщення громадянам, які перебувають на квартирному обліку надаються в порядку черговості. Крім того, зазначено, що відсутні підстави для видачі ордеру на кімнату АДРЕСА_1 оскільки питання вселення позивача в дану кімнату розглянуто у рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2014 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Також судами встановлено, що постановою Святошинського районного суду м.Києва від 29 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2014 року у справі №759/9735/13-ц (2/759/152/14) за позовом ОСОБА_2 до КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Київська міська рада, третя особа - Святошинська РДА, про визнання права на вселення в кімнату гуртожитку, відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14 квітня 2014 року №6-16324ск14 відмовлено у відкритті касаційного провадження ОСОБА_2 на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року у справі №759/15818/14-ц (№2/759/583/15) за позовом КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м.Києва» до ОСОБА_2, треті особи - Святошинська РДА, Київська міська рада, про виселення, позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1, з наданням ліжко-місця в цьому ж будинку гуртожитку. Рішення набрало законної сили.

Розглядаючи позовні вимоги по суті, суди виходили з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із відмовою ОСОБА_2 у видачі ордера на заселення в кімнату АДРЕСА_1

Пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, дана справа стосується прав, що виникають із житлових відносин, у зв'язку з чим підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, провадження у цій справі слід закрити, оскільки вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 157 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 157, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2015 року скасувати.

Провадження у даній справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді О.П. Стародуб

В.В. Швець