Справа № 580/2252/15-а
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2015-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/2252/15-а
Номер провадження 2-а/580/37/15
У Х В А Л А

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2015 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Гура А. О..

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лебедині та Лебединському районі Сумської області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, та інфляційних витрат за весь час затримки виплати грошової допомоги у розмірі 15091 грн. 02 коп. та стягнення моральної шкоди в розмірі 6000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.04.2014 року їй призначена пенсія за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи». У виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії їй було відмовлено, в звязку з відсутністю необхідного стажу, про що надійшла відповідь від 08.10.2014 року. Дану відмову вона вважала необґрунтованою, тому оскаржила її до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. 06.10.2015 року їй надійшла відповідь про те, що відмова у призначенні пенсії за вислугу років є законною. Не погодившись з даною відповіддю, вона звернулася до суду і просить визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі про відмову у нарахуванні та виплаті їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі нарахувати та виплатити грошову допомогу , яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, стягнути з відповідача на її користь інфляційні витрати за весь час затримки виплати допомоги у розмірі 15091 грн. 02 коп. та всі понесені нею судові витрати.

В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та доповнила їх вимогами про поновлення строку звернення до суду в звязку з поважністю причин пропуску строку. Поважність причин пропуску строку звернення до суду пояснює тим, що не дивлячись на першу відмову відповідача у виплаті їй грошової допомоги при виході на пенсію від 08.10.2014 року, вона продовжувала збирати додаткові докази віднесення музичних шкіл до загальноосвітніх навчальних закладів, вела переписку з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, зверталась до газети «Пенсійний курєр». Вичерпавши всі можливості позасудового вирішення даного питання, звернулась до суду. Крім того, вона на своєму утриманні мала тяжко хворого батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який потребував постійної сторонньої допомоги з її боку, а 22.08.2015 року помер у віці 92 роки.

В судовому засіданні позивачка доповнила свої вимоги стягненням з відповідача моральної шкоди в розмірі 6000 грн. та просила задовольнити її клопотання про поновлення строку звернення до суду, оскільки причини пропуску цього строку вважає поважними.

Представник відповідача позов не визнала повністю та заперечила проти визнання причин пропуску позивачкою строку звернення до суду поважними, оскільки про відмову у виплаті їй грошової допомоги при виході на пенсію їй було відомо ще з вересня 2014 року, коли вона отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області, а потім від управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі - від 08.10. 2014 року, що позивачка не заперечує. Досудове вирішення спору та наявність на утриманні позивачки тяжкохворого батька не дає підстави для визнання цих причин пропуску строку звернення до суду поважними, тому просить відмовити у поновленні цього строку.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачці у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та залишити позовну заяву без розгляду, виходячи з наступного:

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Ці строки обмежують час , протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Практика Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інші Проти Великобританії», рішення від 22.10.1996 року, справа «Z та інші проти Сполученого королівства» від 10.05.2001 року).

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 просить визнати протиправними дій відповідача про відмову у виплаті грошової допомоги при виході на пенсію за вислугою років, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії. Про порушення своїх прав вона дізналась у вересні 2014 року, але протягом тривалого періоду: з вересня 2014 року до листопада 2015 року вона неодноразово зверталась з заявами та запитами до управління ПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі та до Головного управління ПФУ в Сумській області з вимогами щодо вирішення цього питання, а вони, в свою чергу, звертались до інших установ для зясування її права на призначення грошової допомоги. Таким чином, позивачка не заперечує, що про порушення своїх прав дізналась 15.09.2014 року, але суд вважає, що час, коли у позивачки виникло право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів, слід відраховувати з 08.10.2014 року, коли вона отримала відповідь саме від управління ПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі, до повноважень якого відноситься призначення та нарахування пенсії за вислугу років та грошової допомоги при виході на пенсію. Цей строк закінчився 08.04 2015 року.

Твердження позивачки, що вона намагалась вирішити спір у досудовому порядку шляхом звернень до відповідача та його Головного управління за розясненням правильності прийнятого ними рішення не заслуговує на увагу, оскільки це не заважало їй звернутись з позовною заявою до суду в установлений законом строк. До того ж, як встановлено в судовому засіданні, матеріалами справи підтверджуються звернення позивачки до відповідача тільки 30.09.2014 року, на яке вона отримала відповідь 08.10.2014 року ( а.с.17), та дві відповіді на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області6 від 15.09.2014 року та 06.10.2015 року ( а.с. 16.18), остання з них, від 06.10.2015 року, не надавала жодних пояснень щодо виплати одноразової грошової допомоги, а лише зазначала, що порядок обчислення страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та умови її призначення їй вже було розяснено 15.09.2014 року.

Посилання позивачки на те, що вона майже безперервно доглядала за своїм тяжкохворим батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає безпідставними, оскільки, хоч з довідки Лебединської ЦРЛ №718 від 18.12.2015 року ( а.с. 48) і вбачається, що він за останній рік свого життя потребував постійного стороннього догляду, позивачка все ж в той період постійно працювала у Лебединському педагогічному училищі викладачем музики і, як значиться в її позовній заяві, значний проміжок часу приділяла своїй роботі, що підтвердила атестаційним листом ( а.с 44). Отже, і ця обставина не позбавляла її можливості звернутись з позовом до адміністративного суду, не порушуючи встановлений законом строк, адже в цей самий період вона зверталась зі зверненнями та скаргами до різних установ Пенсійного фонду України. Крім того, вона, як зазначила в судовому засіданні, не була зареєстрована в установленому порядку в органах соціального захисту населення особою, яка здійснює догляд за ОСОБА_3

Згідно зі ст..100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивачкою не зазначено обґрунтованих обставин, що можуть бути визнані судом поважними для пропуску строку звернення до суду та не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, встановленого ст..99 КАС України.

Враховуючи викладене, а також те, що позовну заяву подано після закінчення строку для звернення до суду, установленого законом, позивачка не надала доказів поважності пропуску цього строку, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 165, 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лебедині та Лебединському районі Сумської області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, та інфляційних витрат за весь час затримки виплати грошової допомоги у розмірі 15091 грн. 02 коп. та стягнення моральної шкоди в розмірі 6000 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. О. Гура