Справа № 826/4378/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2016 року № 826/4378/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Головного управління Держземагентства у Київській області Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області
про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держземагентства у Київській області про визнання бездіяльності при розгляді її заяви про одночасну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва АДРЕСА_1 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність неправомірною та зобов'язання відповідача надати їй дозвіл на одночасну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва АДРЕСА_1 та надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2014 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Київській області при розгляді заяви ОСОБА_1 про одночасну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва АДРЕСА_1 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Київській області - задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2014 скасовано, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 у справі № К/800/49683/14 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом автоматичного розподілу судових справ для розгляду справи № 826/4378/14 було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2015 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 09.11.2015 суд ухвалив залучити до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за результатами розгляду клопотання від 09.12.2013 стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,06 га та 0,04 га, яка розташована на АДРЕСА_1 Київської області, всупереч вимогам частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, ані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані рішення про мотивовану відмову у його наданні не дав (не надав), що на переконання позивача, свідчить про незаконну бездіяльність суб'єкта владних повноважень при розгляді її клопотання.

У судовому представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, через канцелярію суду подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що з 01.01.2013 набрав чинності Закон України від 06.09.2012 №5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Згідно даного закону та статті 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 10.11.2010 № 4561 гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку «технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельні ділянки…», однак, враховуючи зміни у законодавстві, такого виду документації на сьогоднішній день не існує, а передача земельних ділянок у власність здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подавши клопотання про розгляд судової справи за відсутності представника та надавши на судовий запит належним чином завірену копію розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації 4561 від 10.11.2010 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельні ділянки в садівничому товаристві «Радуга» гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району».

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до Довідки Садівничого товариства "Райдуга" працівників Секретаріату Кабінету Міністрів України від 30.11.2013 р. № 30/11-1/13 є, на підставі прийнятого зборами садівничого товариства рішення (протокол № 1 від 15 червня 2003 р.), членом Садівничого товариства "Райдуга" працівників Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі - СТ "Райдуга"), що знаходиться в межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Останню було прийнято до складу членів СТ "Райдуга" в зв'язку з виходом зі складу товариства ОСОБА_2

ОСОБА_1 користується закріпленою за нею земельною ділянкою для ведення садівництва під АДРЕСА_1 площею 0,06 га, на якій розташований один садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2005 р., зареєстрованого Києво-Свяшинським БТІ 18.03.2005 р. за № 10081391, належить їй на праві приватної власності, а також користується земельною ділянкою для ведення садівництва, площею 0,04 га за НОМЕР_4 відповідно до проекту організації та забудови території СТ "Райдуга".

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 10.11.2010 року №4561 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельні ділянки площею 0,04 га (земельна ділянка НОМЕР_4) та 0,06 га (земельна ділянка АДРЕСА_1 для ведення садівництва в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району.

Згідно листів Держземагентства України від 14.06.2012 року №9254/30/М-1727-12, Прокуратури Київської області від 09.11.2012 року №05/3-3614вих та ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 02.09.2013 року №М/04-06/1100 технічна документація із землеустрою по оформленню права власності, яка розроблялась державним підприємством на замовлення ОСОБА_1, була втрачена з вини відповідача.

09.12.2013 року позивач звернулась до Держземагентства із клопотанням стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, орієнтовною площею 0,06 га (земельна ділянка НОМЕР_4) та 0,06 га (земельна ділянка АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області. До вказаного клопотання додавались довідка про членство в СТ "Райдуга" №30/11-1/13 від 30.11.2013 року, викопіювання з генерального плану організації і забудови земельної ділянки НОМЕР_1 та графічні матеріали (викопіювання) щодо земельної ділянки НОМЕР_2

Листом від 08.01.2013 року №08-03/6 Держземагентство повідомило позивача, що для задоволення клопотання слід надати повний пакет належним чином завірених копій технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки в садовому товаристві, а саме: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки; викопіювання з генерального плану садового товариства, завірене належним чином; належним чином звірену довідку садового товариства; паспорт та ідентифікаційний код; технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки в садовому товаристві.

11.02.2014 року позивач звернулась до відповідача клопотанням, до якого нею були додані: довідка про членство в СТ "Райдуга", копії 1, 2, 3, 10 та 11 сторінок паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, викопіювання з генерального плану організації і забудови земельної ділянки НОМЕР_1 та графічні матеріали (викопіювання) щодо земельної ділянки НОМЕР_3 кадастрова карта, схема розташування земельної ділянки в межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, копія листа ДП "Київський НД та проектний інститут землеустрою від 02.09.2013 року, копія листа Держземагентства України від 14.06.2012 року №9254/30М-1727-12, копія платіжних документів про оплату робіт з технічної документації, копія розпорядження Києво-Святошинської РДА від 10.11.2010 року №4561.

Листом №08-03/1020 від 28.02.2014 року Держземагентство повідомило позивача, що громадянин України має право одноразово безоплатно отримати у власність земельну ділянку по одному виду використання, а тому для вирішення питання стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва, позивачу необхідно визначитись із бажаною до відведення земельною ділянкою.

ОСОБА_1, не погоджуючись з такою позицією відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приписами частини другої статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Так, статтею 118 Земельного кодексу України встановлений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зазначеною нормою встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України від 06.09.2012 № 5245-У1 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", згідно з яким до статті 122 Земельного кодексу України внесені зміни та визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Враховуючи викладені вище зміни до земельного законодавства, на даний час Головне управління Держземагентства України у Київській області є органом, який надає дозволи на виготовлення технічної документації. Раніше цими повноваженнями була наділена Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області.

Колегія суддів в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 у справі № К/800/49683/14, направляючи справу на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва зазначила, що "Своїм вищезазначеним розпорядженням Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області надала дозвіл позивачу на розробку технічної документації із землеустрою одночасно на дві земельні ділянки. Тобто фактично районна державна адміністрація позитивно вирішила спірне в даній справі питання.

Однак, суди попередніх інстанції не залучили Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог, не з'ясували думку районної державної адміністрації з приводу надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на дві земельні ділянки одночасно. Суди не дослідили, чи є чинним розпорядження районної державної адміністрації від 10.11.2010 року №4561 на даний час.

Також суди не врахували, що розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 10.11.2010 року №4561, як акт індивідуальної дії, було виконано. На замовлення ОСОБА_1 виготовлена технічна документація із землеустрою та була передана до Управління Держземагентства в Києво-Святошинському районі, де втрачена. Даний факт підтверджується листами ДП "Київський НД та проектний інститут землеустрою від 02.09.2013 року та Держземагентства України від 14.06.2012 року №9254/30М-1727-12, та не заперечувався відповідачами в судовому засіданні.".

Відповідно до частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Суд на виконання висновків і мотивів, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 у справі № К/800/49683/14 залучив до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області та надіслав на адресу третьої особи судовий запит, щодо надання належним чином засвідченої копії розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 4561 від 10.11.2010 та інформацію щодо чинності вказаного розпорядження.

Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області на виконання вимог судового запиту надіслала суду належним чином засвідчену копію розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 4561 від 10.11.2010 та повідомила, що «пошук документів в загальному відділі райдержадміністрації здійснюється за допомогою комп'ютерної програми «АСКОД» (програма реєстрації кореспонденції та документації). За результатами пошуку, на підставі наданих Вами реквізитів, виявлено розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 4561 від 10.11.2010 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельні ділянки в садівничому товаристві «Радуга» гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району».».

З розпорядження Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 4561 від 10.11.2010 вбачається, що ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельні ділянки площею 0,04 га (земельна ділянка АДРЕСА_1

Водночас, Держземагентство листом №08-03/1020 від 28.02.2014 повідомило позивача, що громадянин України має право одноразово безоплатно отримати у власність земельну ділянку по одному виду використання, а тому для вирішення питання стосовно надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва, позивачу необхідно визначитись із бажаною до відведення земельною ділянкою.

Таким чином, враховуючи висновки колегії суддів, викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.08.2015 по даній справі, з яких вбачається, що Держземагентством було відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, в той час, як Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області такий дозвіл вже був наданий, тобто фактично районна державна адміністрація позитивно вирішила спірне в даній справі питання та враховуючи, що розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 10.11.2010 року №4561, як акт індивідуальної дії, було виконано, оскільки на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою, яка була передана до Управління Держземагентства в Києво-Святошинському районі, де і була втрачена, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання бездіяльності при розгляді заяви неправомірною підлягає задоволенню.

Водночас, позовна вимога щодо зобов'язання відповідача надати їй дозвіл на одночасну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва АДРЕСА_1 та надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність, спрямована на майбутнє, оскільки дані дії мають бути вчинені відповідачем з урахуванням висновків суду в даній справі, відтак, суд дійшов висновку про безпідставність вказаної позовної вимоги.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Київській області при розгляді заяви ОСОБА_1 про одночасну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов