Справа № 235/25/16-а
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №235/25/16-а
Провадження №2-а/235/24/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

4 березня 2016 року м. Красноармійськ

Красноарміський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 в м.Красноармійську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона 31.08.2015 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ст.26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням УПФУ від 13 листопада 2015 року позивачці було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки за підрахунками відповідача в неї відсутнім є мінімальний страховий стаж, необхідний для такого призначення пенсії (15 років). Крім того, УПФУ не було зараховано до її страхового стажу період роботи з 31.03.1979 по 05.10.1995 (тобто, 16 років 6 місяців 4 дні) в Торезькому ОРСі, так як назва підприємства при прийомі на роботу не відповідає печатці та відсутній документ про перейменування.

Вважає, що дії УПФУ щодо незарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи та щодо відмови у призначенні пенсії, є неправомірними, як і саме рішення суб'єкта владних повноважень - рішення УПФУ від 13 листопада 2015 року про відмову у призначенні пенсії, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року (дата народження позивачки 29 серпня 1958 року).

Таким чином, для призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст.26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування необхідними умовами є: 1) досягнення пенсійного віку 57 років та 2) наявність страхового стажу 15 років.

Відповідно до ст.62 ЗУ Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із записів в трудовій книжці позивачки:

-запис №5: 31.03.1979 Зачислена в Торезский ОРС на должность продавца магазина №60;

-запис №6: «01.09.1983 Переведена ст.продавцом магазина №60»;

-запис №7: «16.10.1985 Переведена ст.продавцом хозтоваров магазина №60»;

-запис №8: «20.11.1987 Переведена инспектором ОРГ отдела»;

-запис №9: «21.03.1990 С введением нового ЕТКС №29-6-32/99 от 03.02.1989 подтверджена должность торгового инспектора орготдела»;

-запис №10: «12.05.1991 Торезский ОРС производственного обьединения «Торезантрацит» переименован в Торезское торгово-производственное предприятие рабочего снабжения»;

-запис № 11: «01.02.1993 Переведена завотделом маг.№26 «Промтовары»;

-запис №12: «01.03.1993 Переведена членом организации арендаторов Арендного торгово-производственного предприятия в должности зав.отделом филиала магазина №26»;

-запис №13: «01.03.1994 Переведена зав.магазином магазина №53»;

-запис №14: «18.07.1995 Переведена зав.отделом магазина №26»;

-запис №15 не дійсна;

-запис №16: «05.10.1995 Уволена по переводу в Коллективное предприятие «Продтовары» №26, ст.36 п.5 КЗоТ Украины».

Запис №16 про звільнення завірено печаткою АТ Закритого типу Торгівля. Розбіжності у найменуваннях Торезського ОРС та АТ Торгівля пояснюється тим, що за час з 1979 року (з моменту прийому на роботу у Торезський ОРС) по жовтень 1995 року (по момент звільнення) Торезський ОРС неодноразово перейменовувався та реорганізовувався.

В трудовій книжці дійсно відсутні записи про вказані вище перейменування та реорганізації.

Так, відповідно до архівної довідки №01/18-695/1 від 01.10.2015 вбачається, що:

-з липня 1975 року Торезький ОРС комбінату Торезантрацит став найменуватися Торезьким ОРСом виробничого об'єднання Торезантрацит;

-з березня 1991 року Торезький ОРС виробничого об'єднання Торезантрацит став найменуватися Торезьким торгово-виробничим підприємством робочого забезпечення;

-з березня 1993 року Торезьке торгово-виробниче підприємство робочого забезпечення було перейменоване у Арендне торгово-виробниче підприємство;

- на підставі наказу №2/к від 27 червня 1995 року Арендне торгово-виробниче підприємство було реорганізоване у Акціонерне товариство закритого типу Торгівля.

Крім того, згідно архівної довідки №01/18-695 від 01.10.2015 вбачається, що з 31 січня -19 року по 05 жовтня 1995 року позивачка працювала в Торезькому ОРСі. Аналогічні відомості можливо почерпнути й з архівної довідки 01/18-696 від 01.10.2015 про заробітну плату.

У зв'язку із цим вважає, що на підставі записів в її трудовій книжці та обставин, викладених у вказаних вище довідках можливо зарахувати до її страхового стажу період роботи з 31 березня 1979 року по 05 жовтня 1995 року в Торезькому ОРСі.

У зв'язку із викладеним приходить до висновку що дії УПФУ щодо незарахування вказаного періоду роботи неправомірними. Рішення про відмову у призначенні пенсії від 13 листопада 2015 року також вважає неправомірним з вказаних вище підстав.

Торезький ОРС (а в подальшому АТ закритого типу Торгівля), в якому позивачка працювала у 1979-1995 роках, було зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після ліквідації вказаного підприємства у 1997 році архівні документи про стаж та заробітну плату були передані до архівного відділу Торезької міської державної адміністрації.

Разом із тим, наразі ж м. Торез віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затв. гозпорядження КМУ №1085 від 07 листопада 2014 року.

У зв'язку із цим, позивачка об'єктивно позбавлена можливості підтвердити у будь-який інший документальний спосіб свій стаж роботи за вказаний спірний період, аніж наявними записами у їїтрудовій книжці та згаданими вище довідками.

Таким чином виявляється, що вона фактично позбавлена можливості реалізувати своє конституційне право на пенсійне забезпечення, гарантоване ст.46 Конституції України.

З огляду на вказане наполягає на неправомірності дій та рішення УПФУ від 13 листопада 2015 року щодо незарахування спірного періоду праці до стажу роботи та відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до ч.І ст.45 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Так як заяву про призначення пенсії було подано 31 серпня 2015 року, то вважає, до саме з цієї дати слід призначити пенсію.

Позивачка просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 31.03.1979 по 05.10.1995 в Торезькому ОРСі. Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 13.11.2015 про відмову у призначенні пенсії. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області зарахувати до страхового стажу у відповідності до ст.26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування періоди роботи: з 31.03.1979 по 31.08.1993 в Торезькому ОРСі у якості продавця магазину №60; з 31.09.1983 по 15.10.1985 в Торезькому ОРСі у якості ст.продавця магазину №60; з 16.10.1985 по 19.11.1987 в Торезькому ОРСі у якості ст.продавця хозтоварів магазину №60; з 20.11.1987 по 20.03.1990 в Торезькому ОРСі у якості інспектора ОРГ відділу; з 21.03.1990 по 11.05.1991 в Торезькому ОРСі у якості торгового інспектора ОРГ відділу; з 12.05.1991 по 31.01.1993 в Торезькому торгово- виробничому підприємстві робочого забезпечення у якості торгового інспектора ОРГ відділу; з 01.02.1993 по 28.02.1993 в Торезькому торгово-виробничому підприємстві робочого забезпечення у якості заввідділу магазину №26 Промтовари; з 01.03.1993 по 28.02.1994 в Арендному торгово-виробничому підприємстві у якості заввідділу філіалу магазина №26; з 01.03.1994 по 26.06.1995 в Арендному торгово-виробничому підприємстві у якості завідуючої магазином №53; з 27.06.1995 по 17.07.1995 в AT закритого типу Торгівля у якості завідуючої магазином №53; з 18.07.1995 по 05.10.1995 в AT закритого типу Торгівля у якості заввідділу магазину №26. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області призначити з 31.08.2015 пенсію за віком відповідно до ст.26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки на теперішній час у неї відсутні кошти на проживання, вона дійсно працювала у підприємстві, яке зазначено у її трудовій книжці, але у звязку з тим, що місто Торез на даний час є окупованою територією жодних інших доказів вона до суду надати не може. В подальшому справу просила розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, про що надала суду відповідну заяву.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні у повному обсязі. Надали суду заперечення в яких зазначили, що відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, регулюються виключно Законом України № 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 57 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та доданих документів, визначеного Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.05 р. (далі - Порядок 22-1), встановлено невідповідність записів, нечіткість відтиску печатки в трудовій книжці та відсутність підтверджуючих документів за період роботи з 31.03.1979 по 05.10.1995 та за період з 06.10.1995 по 30.11.1997.

Відповідно до наданих документів та з урахуванням приписів ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж ОСОБА_1 складає 09 років 00 місяців 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно вимог ст. 26 Закону № 1058. Тому, 13.11.2015 року Управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за відсутності необхідного страхового стажу 15 років.

Підтвердження трудового стажу в Торезькому ОРСі за період з 31.03.1979 по 05.10.1995 та стаж роботи в Колективному підприємстві «Продтовари» № 26 з 06.10.1995 по 31.11.1997 можливе за приписами Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №637 від 12.08.1993 р.

П.З Порядку 637 встановлено: За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відомості про сплату членських внесків за наявності членського квитка профспілки. За цим переліком позивачем в Управління при призначенні пенсії нічого надано не було.

Підтвердження трудового стажу показаннями свідків передбачається за умов п.п. 17- 18 Порядку 637. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства установлюється на підставі показань свідків, які працювали на тих самих підприємствах та за ті самі періоди, стосовно яких вони підтверджували роботу заявника, а також документи, що підтверджували б призначення їм пенсії з урахуванням до стажу тих самих періодів на вказаних підприємствах.

Таким чином, Управління діяло в межах повноважень з урахуванням вимог Закону № 1058, приписів Порядку № 22-1 та Порядку № 637 та правомірно відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у 57 років за відсутності необхідного стажу роботи.

Щодо долучених довідок ОСОБА_1 до позову про оскарження рішення владних повноважень зазначаємо наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 документи видані підприємствами, установами або організаціями після 01.12.2014 року, та які знаходяться на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, вважаються не дійсними.

Заслухавши позивачку, представника відповідача, суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно до записів в трудові книжці зарахована 31.03.1979р. в ОРС на посаду продавця магазину № 60, звільнена 05.10.1995 року за переводом. На записі про звільнення позивачки мається відтиск печатки «АТ закритого типу «Торгівля» (а.с.6-8).

В трудовій книжці позивачки зроблено записи в період з 31.03.1979р. по 05.10.1995 року про зарахування на роботу та її переведення. Але ці записи не містять даних про перейменування підприємства де працювала позивачка, не чіткий відтиск печатки. Так позивачка відповідно до запису № 6 переведена на посаду продавця магазину № 60, а запис № 8 говорить про те, що позивачка переведена інспектором ОРГ відділу, а відповідно до запису № 16 звільнена з АТ закритого типу «Торгівля». За таких обставин зміна назви підприємства, де працювала позивачка, повинні бути підтверджені відповідними записами, штампами або печатками.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 13.11.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років, оскільки страховий стаж складає 9 років 00 місяців 17 днів (а.с.15-16).

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

У пункті 2.15 інструкції зазначено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки

робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

У пункті 4.1 інструкції зазначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Тобто дана Інструкція про порядок ведення трудових книжок діяла на час звільнення позивачки з підприємства у спірний період та записи в ній повинні відповідати вимогам цієї інструкції.

Згідно положень ст. 62 Закона України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не зберігалися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Як пояснила позивачка у неї немає можливості запросити свідків до судового засідання для підтвердження спірного періоду роботи.

Згідно п. З Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд не може прийняти до уваги надані позивакою довідки, які видані адміністрацією міста Тореза так званої Донецької народної республіки, а саме:

1.Архівна довідка від 01.10.2015 р. (а.с.10).

2.Архівна довідка від 01.10.2015р. (а.с.11).

3.Архівна довідка від 01.10.2015р. (а.с.12).

4.Виписка з архівного розпорядження міського голови Торезської міської ради від 17.11.1997р. (а.с.13).

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином надані позивачкою довідки на території України вважаються недійсними та не створюють правових наслідків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За умовами п.п.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого, суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки Управління діяло в межах повноважень з урахуванням вимог Закону № 1058, приписів Порядку № 22-1 та Порядку № 637 та правомірно відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у 57 років за відсутності необхідного стажу роботи.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженню апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньої в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

В судовому засіданні 4 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст постанови виготовлено 9 березня 2016 року.

Суддя