Справа № 813/6174/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 813/6174/15

17 березня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського окружного адміністративного суду про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду, в якому з урахуванням заяви від 12 березня 2016 року просив зобов'язати Львівський окружний адміністративний суд зарахувати йому стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, в кількості 21 рік 02 місяці, дорахувавши до визначеного відповідачем стажу 6 років 11 місяців, та видати довідку-розрахунок стажу роботи судді Дем'яновського Галія Семеновича по затвердженій формі, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, в кількості стажу роботи судді 21 рік 02 місяці (а. с. 109).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 на підставі постанови Верховної Ради України від 16 липня 2015 року № 632-VІІІ «Про звільнення суддів» виключено з штату Львівського окружного адміністративного суду у зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років. Відповідачем визначено стаж роботи на посаді судді 14 років 03 місяці, до якого зараховано періоди роботи суддею Червоноармійського районного народного суду міста Львова (з 02 вересня 1979 року по 21 червня 1982 року), суддею Буського районного суду Львівської області (з 02 лютого 2004 року по 15 квітня 2008 року), суддею Львівського окружного адміністративного суду (з 16 квітня 2008 року по 10 серпня 2015 року). Позивач не погоджується з таким розрахунком стажу роботи судді, оскільки відповідно до нього позивач не набув права на звільнення судді у відставку та на встановлення щомісячного (довічного) грошового утримання.

ОСОБА_1 вважає, що до стажу роботи суддею має бути зараховано ще такі періоди: 1) виконання обов'язків судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова ним як народним засідателем відповідно до рішення Червоноармійського райвиконкому міста Львова (квітень-серпень 1979 року); 2) робота на посадах інструктора та завідувача відділом адміністративних і торгово-фінансових органів Львівського міського комітету компартії України відповідно до постанов бюро (з 21 червня 1982 року по 02 січня 1989 року), що в сукупності складають 6 років 11 місяців. Відповідно його загальний стаж роботи судді має становити 21 рік 02 місяці, а не 14 років 03 місяці як визначив відповідач.

Також позивач вказує, що наведені вище періоди роботи були враховані Львівським окружним адміністративним судом при розрахунку стажу для виплати надбавки до посадового окладу за вислугу років, проте не зараховані при визначенні стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Конституцію України, положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про статус суддів», рішення Конституційного Суду України, роз'яснення Міністерства юстиції України.

Львівський окружний адміністративний суд подав заперечення проти адміністративного позову від 21 грудня 2015 року № 03.1-06/31010/15 (а. с. 49-50), у яких зазначив про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог з посиланням на положення пункту 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року, статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року. Відповідач вказав, що робота ОСОБА_1 на посадах інструктора та завідувача відділом адміністративних і торгово-фінансових органів Львівського міському компартії України зарахована до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, проте стаж такої роботи згідно зі статтею 43 Закону України «Про статус суддів» не включається до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці, право на відставку у позивача виникало би лише 13 квітня 2021 року.

Відповідач просив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівського окружного адміністративного суду про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

У письмових поясненнях від 28 грудня 2015 року (а. с. 71-72) Львівський окружний адміністративний суд зазначив, що стаж роботи судді Дем'яновського Г.С. був розрахований відповідно до вимог Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 25 серпня 2005 року № 94 (чинного на момент прийняття позивача до штату Львівського окружного адміністративного суду), на підставі даних трудової книжки судді. Жодних даних про те, що позивач у період з травня по серпень 1979 року виконував обов'язки судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова в трудовій книжці не зазначено, а тому підстав для зарахування такого стажу до стажу роботи судді, який дає право на відставку, у відповідача не було. З відповідною заявою щодо зарахування також стажу роботи судді з наданням підтверджуючих документів ОСОБА_1 до відповідача не звертався, будь-яких відомостей на підтвердження виконання обов'язків судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова в матеріалах особової справи позивача немає.

Позивач у судове засідання не прибув, проте надіслав до суду клопотання від 03 березня 2016 року та 12 березня 2016 року про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте відповідач надіслав до суду клопотання від 21 грудня 2015 року та 28 грудня 2015 року про розгляд справи за відсутності його представника.

Оскільки сторони на розгляд справи не з'явились та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, то відповідно до положень частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 16 квітня 2008 року відповідно до постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 20 березня 2008 року № 239-VІ ОСОБА_1. приступив до виконання обов'язків судді Львівського окружного адміністративного суду, про що свідчить запис № 28 трудової книжки позивача (а. с. 10-11).

З 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 на підставі постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 16 липня 2015 року № 632-VІІІ виключено з штату Львівського окружного адміністративного суду у зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років та звільнено з посади судді (а. с. 11, 13-14).

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді Дем'яновського Г.С., який дає право на відставку судді та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання, відповідачем визначено стаж роботи на посаді судді 14 років 03 місяці, до якого зараховано наступні періоди роботи:

суддею Червоноармійського районного народного суду міста Львова (з 02 вересня 1979 року по 21 червня 1982 року),

суддею Буського районного суду Львівської області (з 02 лютого 2004 року по 15 квітня 200 року),

суддею Львівського окружного адміністративного суду (з 16 квітня 2008 року по 10 серпня 2015 року) (а. с .73).

Такий стаж роботи підтверджується відомостями трудової книжки ОСОБА_1 (а. с. 7-11).

Позивач вважає, що має право на зарахування до стажу роботи судді, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді, стаж роботи протягом якого він

1) виконував обов'язки судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова;

2) працював на посадах інструктора та завідувача відділом адміністративних і торгово-фінансових органів Львівського міського комітету компартії України.

У зв'язку з не зарахуванням Львівським окружним адміністративним судом такого стажу роботи ОСОБА_1 до стажу роботи судді, який дає право на відставку судді, останній звернувся до суду.

З метою з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п'ятою статті 11 КАС України, зокрема, зобов'язав сторін надати належні та допустимі докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач заперечує проти позову.

Позивачем додатково подані до суду докази на підтвердження виконання ним обов'язків судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова. На підставі таких доказів судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів міста Львова Львівської області від 27 березня 1979 року № 163 «Про покладення обов'язків народного судді Червоноармійського районного суду» у зв'язку з відкликанням народного судді Осинковського Й.В., виконком районної ради поклав обов'язки народного судді на народного засідателя Дем'яновського Г.С. з 05 квітня 1979 року (а. с. 108).

Позивачем до матеріалів адміністративної справи долучені також належним чином засвідчені копії судових рішень, постановлених під його головуванням у період виконання обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова, а саме: ухвали суду від 07 квітня 1979 року, ухвали суду від 03 травня 1979 року, рішення суду від 18 червня 1979 року, рішення суду від 24 липня 1979 року, ухвали суду від 01 серпня 1979 року (а. с. 97-107).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Порядок визначення стажу роботи судді, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді, визначається згідно з положеннями Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15 грудня 1992 року та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року (в редакціях від 07 липня 2010 року та від 12 лютого 2015 року).

Відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 12 лютого 2015 року до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналогічна норма містилася в статті 131 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року.

Крім того, в пункті 11 розділу XIII Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 07 липня 2010 року) передбачалось, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

При цьому, оскільки стаття 131 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції від 07 липня 2010 року) та стаття 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 12 лютого 2015 року) повністю ідентичні та не мають жодних відмінностей, то законодавець не включав повторно до Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції від 12 лютого 2015 року) положення стосовно порядку обчислення стажу роботи судді до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року містив дві різні норми, кожна з яких окремо визначала

- порядок визначення стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання - частина четверта статті 43 Закону,

- порядок визначення стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки - частина шоста статті 44 Закону.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються розрахунку стажу роботи судді Дем'яновського Г.С., що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, а тому до спірних правовідносин суд застосовує положення частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року.

При цьому, не підлягають до застосування норми частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року, на які посилається позивач, оскільки вони регламентують порядок визначення стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

Так, положення частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року визначають, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Отже, стаж роботи на посадах «інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги», враховується при визначені права судді на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, а не права на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. А тому стаж роботи ОСОБА_1 на посадах інструктора та завідувача відділом адміністративних і торгово-фінансових органів Львівського міського комітету компартії України не підлягає до зарахування при обчисленні стажу необхідного для відставки судді та щомісячного довічного грошового утримання. Львівський окружний адміністративний суд правомірно не зарахував періоди роботи позивача з 21 червня 1982 року по 02 січня 1989 року на посадах інструктора та завідувача відділом адміністративних і торгово-фінансових органів Львівського міського комітету компартії України до стажу роботи судді Дем'яновського Г.С., який дає право на відставку судді та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді. В цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що у даному випадку до такого стажу роботи судді, що дає право на відставку, слід зарахувати період виконання позивачем як народним засідателем обов'язків судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова, виходячи з такого.

Відповідно до абзацу другого статті 25 Закону Української РСР «Про судоустрій Української РСР» від 30 червня 1960 року (чинного на час виконання позивачем обов'язків народного судді, Закон втратив чинність у зв'язку з прийняттям Законів Української РСР від 5 червня 1981 року «Про судоустрій Української РСР» і «Про вибори районних (міських) народних судів Української РСР») у разі тимчасової відсутності народного судді виконання його обов'язків покладається начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, міської Ради депутатів трудящих на народного суддю того ж району (міста) або на народного суддю іншого району (міста), або за рішенням виконавчого комітету районної (міської) Ради депутатів трудящих на одного з народних засідателів, обраних по даному району (місту) (а. с. 117-129).

У даному випадку покладення обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова на народного засідателя Дем'яновський Г.С. з 05 квітня 1979 року відповідає вимогам статті 25 Закону Української РСР «Про судоустрій Української РСР» від 30 червня 1960 року, чинного на час існування таких правовідносин.

З письмових пояснень позивача та судових рішень, постановлених під головуванням виконуючого обов'язки народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова Дем'яновського Г.С., вбачається, що останній виконував обов'язки народного судді до часу призначення його суддею цього ж суду, тобто до 02 вересня 1979 року.

Таким чином, враховуючи положення абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року, до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, слід зарахувати період виконання ним обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова з 05 квітня 1979 року по 01 вересня 1979 року (включно), що складає 04 місяці 28 днів. В цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Аналогічну позицію щодо зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду виконання обов'язків народного судді висловив Вищий адміністративний суд України у справі № К/991/53573/11-С (43574251).

При цьому, суд погоджується з мотивацією відповідача про те, що через відсутність записів у трудовій книжці позивача щодо виконання ним обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова у період з 05 квітня 1979 року по 01 вересня 1979 року, та враховуючи, що саме дані трудової книжки судді є підставою для розрахунку стажу роботи судді, Львівський окружний адміністративний суд не мав підстав для зарахування такого стажу до стажу роботи судді, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Позивачем при розгляді даної справи не надано будь-яких доказів про те, що він звертався до відповідача з письмовою заявою щодо зарахування такого стажу з поданням відповідних підтверджуючих доказів.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Львівський окружний адміністративний суд видати довідку-розрахунок стажу роботи судді Дем'яновського Г.С. по затвердженій формі, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, в кількості стажу роботи судді 21 рік 02 місяці, то така до задоволення не підлягає, оскільки, при розгляді даної справи судом встановлено, що позивач не має стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, в кількості стажу роботи судді 21 рік 02 місяці. Така позовна вимога до задоволення не підлягає.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення правових актів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Приймаючи рішення у даній справі, суд відповідно до повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, та не виходячи за межі позовних вимог і не змінюючи змістової їх сутті, вважає необхідним визначити спосіб захисту прав позивача шляхом зобов'язання Львівський окружний адміністративний суд зарахувати до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, період виконання ОСОБА_1 обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова з 05 квітня 1979 року по 01 вересня 1979 року (включно), що складає 04 місяці 28 днів.

Згідно із частинами першою, третьою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, судовий збір відповідно до задоволеної частини вимог у розмірі 243,60 грн., сплачений згідно з квитанцією від 19 листопада 2015 року № 214 (а. с. 5).

Керуючись статтями 2, 11, 86, 94, 160-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Львівський окружний адміністративний суд зарахувати до стажу роботи судді Дем'яновського Галія Семеновича стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, період виконання ним обов'язків народного судді Червоноармійського районного народного суду міста Львова з 05 квітня 1979 року по 01 вересня 1979 року (включно), що складає 04 місяці 28 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівського окружного адміністративного суду (Львівська область, місто Львів, вулиця Чоловського, будинок 2, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят копійок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.