Справа № 495/2115/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. Справа № 495/2115/15-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Боярський О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенко О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року (про забезпечення позову) по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Поділля» до державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області - Савченко Олени Федорівни, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації прав,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року приватне підприємство (далі ПП) «Поділля» звернулося до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Саченко О.Ф., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про (з урахуванням уточнень):

- визнання протиправним та скасування рішення від 25.02.2013 року Державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_1 за ОСОБА_5 на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Поділля» база відпочинку (район «Центральний»);

- зобов'язання Державного реєстратора внести запис до Державного реєстру прав та обмежень про скасування державної реєстрації права власності індексний номер: НОМЕР_1 за ОСОБА_5 на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Поділля» база відпочинку (район «Центральний»).

Одночасно позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Реєстраційній службі Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Поділля» база відпочинку (район «Центральний») до вирішення спору по суті; заборонити Реєстраційній службі Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, будинок б/н до вирішення спору по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року клопотання ПП «Поділля» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Реєстраційній службі Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції з Одеській області (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровського, вул. Леона Попова, 24) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Поділля» база відпочинку (район «Центральний») до вирішення спору по суті.

Заборонено Реєстраційній службі Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції з Одеській області (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровського, вул. Леона Попова, 24) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, будинок б/н до вирішення спору по суті.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, ПП «Поділля» посилалось на те, що підприємству стало відомо про те, що невідомі особи намагаються відчужити комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», речові права на яке зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 25.02.2013 року, індексний номер: НОМЕР_1, яке було прийнято на підставі скасованих рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18.07.2011 року по справі №2-3515 та від 11.10.2012 року по справі №1505/8575/2012. Крім того, позивач зазначив, що ПП «Поділля» оскаржило в апеляційному порядку рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2014 року по справі №495/7453/14-ц та додаткове рішення від 25.11.2014 року, якими за особами, які не мають жодного відношення до майна ПП «Поділля» було визнано право власності на комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Поділля».

За таких обставин позивач посилався на те, що продаж комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Поділля» може ускладнити або унеможливити виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду, якщо така буде прийнята на користь ПП «Поділля».

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання про забезпечення позову, виходив з того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза відчуження спірного нерухомого майна до вирішення справи по суті та встановлення правомірності проведеної державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, у зв'язку з чим, необхідно задовольнити заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Відповідно до ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що забезпечення позову це вжиття судом необхідних заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у кожній окремій справі суд повинен дослідити та оцінити чи дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, при встановленні наявності хоча б однієї з перелічених вище обставин Кодексом адміністративного судочинства України передбачено право суду вжити заходи забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в ході апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції перевіряє правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання ним норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення по справі.

В даному випадку, звертаючись з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, позивач надав суду першої інстанції докази права власності на спірне майно - бази відпочинку «Поділля», розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока саме за ПП «Поділля», а також докази існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам вказаного підприємства, шляхом можливого, у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності на це майно за ОСОБА_5, продажу вказаного нерухомого майна третім особам. Крім того, позивач надав докази оскарження в апеляційному порядку рішення господарського суду Одеської області від 25.03.2015 року про визнання за ТОВ «Олімп-О» права власності на частину комплексу будівель та споруд бази відпочинку «Поділля».

Із врахуванням вказаних обставин та наявних в матеріалах справи доказів судом першої інстанції і було прийнято рішення про застосування заходів забезпечення позову, вид яких є співрозмірним та відповідає позовним вимогам.

В свою чергу, колегія суддів критично відноситься до посилань відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство», як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції, на наявність рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року по справі № 822/3474/14, яким було скасовано свідоцтво ПП «Поділля» на право власності на нерухоме майно №24304745, видане 16.07.2014 року реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на будівлі та споруди бази відпочинку "Поділля", що виключає, на думку апелянта, існування загрози правам та інтересам ПП «Поділля» як власника майна.

Слід зазначити, що вищезазначене рішення по справі № 822/3474/14 було ухвалено Вінницьким апеляційним адміністративним судом 16.04.2015 року, тоді як оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена 01.04.2015 року, тобто раніше ухвалення рішення Вінницьким апеляційним адміністративним судом.

Таким чином, на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про вжиття заходів забезпечення позову право власності ПП «Поділля» на базу відпочинку «Поділля» скасовано не було, позивач мав всі підтвердження своїх прав на спірне майно, які і надав суду першої інстанції.

Крім того, позивачем було підтверджено існування на момент звернення з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам підприємства до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно було б докласти значних зусиль та витрат, а саме, наявності підстав вважати, що спірне майно може бути продано третім особам без згоди на це ПП «Поділля».

В свою чергу, посилання ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» в якості підстави для скасування судового рішення на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не дає змоги цьому товариству, як власнику будівель та споруд бази відпочинку «Поділля», реалізувати свої права, визнані судовими рішеннями також є необґрунтованими, з огляду на те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» не було залучено до участі у справі, а тому суд не міг знати про те, що права вказаного товариства можуть бути затронуті.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 118 КАС України відповідач або інша особа, яка бере участь у справі, у будь-який час має право заявити клопотання про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Таке клопотання розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення позивача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів зазначає, що у зв'язку з виникненням після ухвалення судового рішення обставин, що на думку ВАТ «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство», свідчать про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, вказане товариство не позбавлене права на звернення до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про їх скасування.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Красилівське ремонтно-транспортне підприємство» - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко