Справа № 820/11339/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 березня 2016 р. Справа № 820/11339/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сафронової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: визнати незаконними дії ХМУ ГУМВС України в Харківській області щодо невиконання вимог статті 116 КЗпП України в частині не здійснення остаточного розрахунку ОСОБА_3 та виплати вихідної допомоги при звільненні; зобов'язати ХМУ ГУМВС України в Харківській області виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу при звільненні за скороченням у розмірі 13442,29 грн., зобов'язати ХМУ ГУМВС України в Харківській області виплатити ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 117 КЗпП України середній заробіток за час прострочки виконання своїх обов'язків роботодавця щодо остаточного розрахунку при звільненні, виходячи з розрахунку 72,23 грн. за добу починаючи з 12.11.2015 року по день проведення остаточного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період з 01.04.2003 року по 05.11.2015 року вона проходила службу в ОВС України на різних посадах. Відповідно до наказу ГУМВСУ в Харківській області № 629 о/с від 06.11.2015 року, позивача було звільнено через скорочення штатів, однак остаточного розрахунку та виплати вихідної допомоги при звільнені виплачено не було. У зв'язку з наведеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути належні їй грошові кошти.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.04.2003 року по 05.11.2015 року ОСОБА_3 проходила службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУМВСУ в Харківській області № 629 о/с від 06.11.2015 року, згідно з п. 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_3, старшого дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУ, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Суд зазначає, що Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114.

Розділом VII Положення передбачено звільнення зі служби, зокрема у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за визначених підстав.

Так, відповідно до пункту 64 підпункту "г" вказаного Положення, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) - через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

В ході розгляду зазначеної справи позивач повідомила, що трудову книжку та витяг з наказу про звільнення вона отримала 11.11.2015 року, того ж дня звернулась до бухгалтерії ХМУ ГУМВСУ в Харківській області для проведення з нею остаточного розрахунку та виплати вихідної грошової допомоги, однак останній було повідомлено, що вихідна допомога не передбачена, оскільки позивач знаходилась в декретній відпустці по догляду за дитиною на момент звільнення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, згідно якої власник або уповноважений ним орган (роботодавець) зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку й провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. У разі звільнення працівника з ініціативи роботодавця він зобов'язаний також у день звільнення видати працівникові копію наказу про звільнення з роботи.

Відповідно до ст. 116 при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного для після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець має письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Суд приходить до висновку, що ХМУ ГУМВС України в Харківській області не виконано вимоги ст. 116 КЗпП України в частині здійснення остаточного розрахунку та виплати вихідної допомоги при звільненні ОСОБА_3, то така виплата повинна бути здійснена.

Відповідно до витягу з наказу № 629 о/с від 06.11.2015 року "Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні, для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає 12 років 00 міс. 02 дн., у пільговому обчисленні - 13 років 00 міс. 21 дн.".

Відповідно до довідки ХМУ ГУМВС України в Харківській області, останнє нарахуванням грошового забезпечення ОСОБА_3 було здійснено у травні 2013 року за період з 01 до 14 травня 2013 року в розмірі 1011,33 грн., з яких посадовий оклад 338,71 грн., оклад за звання 54,19 грн., надбавка за вислугу років 20% - 78,58 грн., надбавка за ВОВЗ 235,74 грн., щомісячна премія 304,11 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку, що 1 робочий день становить 72,23 грн., виходячи із розрахунку 1011,33грн./14дн., місячне грошове забезпечення становить (72,23 грн.Х31дн.) 2239,37 грн., тобто сума вихідної допомоги при звільненні складає 50 % від 2239,37 грн., що дорівнює 1119,68 грн., які помножені на 12 років 2 дн. та загалом складає 13442,29 грн..

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо виплати ОСОБА_3. вихідної допомоги при звільненні за скороченням у розмірі 13442,29 грн.. підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання ХМУ ГУМВС України в Харківській області виплатити ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 117 КЗпП України середній заробіток за час прострочки виконання своїх обов'язків роботодавця щодо остаточного розрахунку при звільненні, виходячи з розрахунку 72,23 грн. за добу починаючи з 12.11.2015 року по день проведення остаточного розрахунку, суд зазначає наступне.

Порядок виплати працівникові середнього заробітку за час затримки врегульовано ст. 117 КЗпП.

Згідно вимог ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженої ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд зазначає, що оскільки ХМУ ГУМВС України належна до виплати сума, а саме вихідна допомога при звільненні за скороченням у розмірі 13442,29 грн. ОСОБА_3 на даний час не виплачена, тобто день її фактичної виплати ще не настав, то вимога про виплату середнього заробітку за час прострочки виконання своїх обов'язків роботодавця щодо остаточного розрахунку при звільненні, виходячи з розрахунку 72,23 грн. за добу починаючи з 12.11.2015 року по день проведення остаточного розрахунку є передчасною та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в частині визнання незаконними дії ХМУ ГУМВС України в Харківській області щодо невиконання вимог статті 116 КЗпП України в частині не здійснення остаточного розрахунку ОСОБА_3 та виплати вихідної допомоги при звільненні та в частині зобов'язання ХМУ ГУМВС України в Харківській області виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу при звільненні за скороченням у розмірі 13442 грн 29 коп.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області щодо невиконання вимог статті 116 КЗпП України в частині не здійснення остаточного розрахунку ОСОБА_3 та виплати вихідної допомоги при звільненні.

Зобов'язати Харківське міське управління ГУМВС України в Харківській області виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу при звільненні за скороченням у розмірі 13442 (тринадцять тисяч чотириста сорок дві) грн 29 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 березня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников