Справа № 278/5522/14а
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 квітня 2015 року Житомир Справа № 278/5522/14а

Категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капинос О.В. ,

при секретарі - Барібан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - Свято-Воздвиженської парафії Житомирської єпархії та Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про скасування розпорядження від 05.01.2012 р. №4,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 5 січня 2012 року № 4 про передачу в оренду на 10 років земельної ділянки площею 0,2 га, в тому числі під будівлями і дворами 0,2 га, яка знаходиться на території Станишівської сільської ради для Свято-Воздвиженської парафії Житомирської єпархії в особі релігійної громади Української православної церкви в с. Бистрі, Житомирського району, житомирської області.

В судовому засідання, суд з власної ініціативи поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та його представник щодо закриття провадження у справі заперечували.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Представник третьої особи Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Свято-Воздвиженської парафії Житомирської єпархії згідно письмового клопотання просить відкласти розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17.11.1994 року ОСОБА_1 було надано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,20 га, яка розташована в с. Бистрі Житомирського району Житомирської області.

Також, рішенням сьомої сесії шостого скликання Житомирської районної ради від 24.05.2011 року № 112 затверджено технічну документацію з визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,2 га, яка надається в оренду Свято-Воздвиженській парафії.

27 січня 2012 року між Житомирською районною державною адміністрацією та Свято-Воздвиженською парафією укладено договір оренди землі, за умовами якого Свято-Воздвиженській парафії на підставі оскаржуваного розпорядження Житомирської райдержадміністрації від 5 січня 2012 року № 4 передано в оренду на 10 років земельна ділянка площею 0,2 га, в тому числі під будівлями і дворами - 0,2 га, яка знаходиться на території Станишівської сільської ради.

При даних обставинах позивач вказує, що не має змоги використовувати земельну ділянку, яка знаходиться у його приватній власності за прямим призначенням, так як відповідачем передано в оренду частину його земельної ділянки площею 0,038 га Свято-Воздвиженській парафії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішення, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України), суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Згідно із статтями 2 та 5 ЗК України, органи державної влади при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Судом враховується, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виробі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Так, позивач звернувся до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав, оскільки вважає, що передача третій особі спірним рішенням відповідача у оренду частини його земельної ділянки для будівництва призвела до незаконного позбавлення його права власності на цю земельну ділянку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язковість суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року, постанові Верховного Суду України від 9 грудня 2014 року та ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 27 січня 2015 року у справі № К/800/68333/14.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок в оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про скасування розпорядження від 05.01.2012 р. №4 закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляціного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 21 квітня 2015 року.