Справа № 826/18851/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2016 р. м. Київ К/800/22874/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі судового засідання за участю представника позивача представника відповідачаЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання нечинною вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» (далі - ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського») пред'явило позов, з урахуванням зміни позовних вимог, до Державної фінансової інспекції в м.Києві (далі - ДФІ в м.Києві) про визнання вимог, оформлених листом від 28 березня 2014 року № 26-071-14-14/3834, нечинними:

про забезпечення повернення коштів в сумі 15 000,00 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 1);

про забезпечення повернення коштів в сумі 165 172,49 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 2);

про забезпечення повернення коштів в сумі 191 380,10 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 3);

про відображення в обліку дебіторської заборгованості за нестягнутими штрафними санкціями та про забезпечення повернення коштів в сумі 100 870,38 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з контрагентом (пункт 4);

про відображення в обліку дебіторської заборгованості за нестягнутими штрафними санкціями та про забезпечення повернення коштів в сумі 106 052,46 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з контрагентом (пункт 5).

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в м. Києві на ІV квартал 2013 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» за період з 01 січня 2011 року по 01 грудня 2013 року.

За результатами ревізії складено акт від 17.02.2014р., згідно якого ревізією ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» встановлено ряд порушень.

З метою усунення виявлених ревізією порушень та попередження їх виникнення в подальшому ДФІ в м. Києві пред'явлено вимогу від 28 березня 2014 року №26-071-14-14/3834 про їх усунення, зокрема про

забезпечення повернення коштів в сумі 15 000,00 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 1);

забезпечення повернення коштів в сумі 165 172,49 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 2);

забезпечення повернення коштів в сумі 191 380,10 грн., в тому числі шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України (пункт 3);

відображення в обліку дебіторської заборгованості за нестягнутими штрафними санкціями та про забезпечення повернення коштів в сумі 100 870,38 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з контрагентом (пункт 4);

відображення в обліку дебіторської заборгованості за нестягнутими штрафними санкціями та про забезпечення повернення коштів в сумі 106 052,46 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи з контрагентом (пункт 5).

Для забезпечення виконання зазначеної вимоги ДФІ в м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» про зобов'язання відповідача виконати вимогу від 28 березня 2014 року № 26-071-14-14/3834.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року №826/10350/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, позовні вимоги ДФІ в м.Києві задоволено. Зобов'язано ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім. Г.І.Петровського» виконати вимогу Держфінінспекції в м. Києві від 28 березня 2014 року № 26-071-14-14/3834, а саме: забезпечити повернення коштів в сумі 15 000,00 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення, в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; забезпечити повернення коштів в сумі 165 172,49 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення, в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; забезпечити повернення коштів в сумі 191 380,10 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб, з вини яких допущено порушення, в порядку, визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; відобразити в обліку дебіторську заборгованість за нестягнутими штрафними санкціями; забезпечити повернення коштів в сумі 100 870,38 грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно - позовної роботи з контрагентом; відобразити в обліку дебіторську заборгованість за нестягнутими штрафними санкціями; забезпечити повернення коштів в сумі 106 052,46 грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно - позовної роботи з контрагентом.

Відмовляючи у задоволенні позову у справі за позовом ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» до ДФІ в м.Києві про визнання нечинною вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що встановлені ДФІ в м.Києві в акті ревізії порушення законодавства призвели до матеріальної шкоди (збитків) ПАТ «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського», а тому оскаржувані пункти вимоги є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції із позицією суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 січня 2015 року без змін.

Апеляційний суд також зазначив, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, у справі №826/10350/14 за позовом ДФІ в м.Києві до ПАТ «Науково-виробничий комплекс «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» про зобов'язання відповідача виконати вимогу від 28 березня 2014 року № 26-071-14-14/3834, а саме: забезпечити повернення коштів в сумі 15 000,00 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб з вини яких допущено порушення в порядку визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; забезпечити повернення коштів в сумі 165 172,49 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб з вини яких допущено порушення в порядку визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; забезпечити повернення коштів в сумі 191 380,10 грн., в т.ч. шляхом стягнення з осіб з вини яких допущено порушення в порядку визначеному ст. 1166 Цивільного кодексу України; відобразити в обліку дебіторську заборгованість за нестягнутими штрафними санкціями. Забезпечити повернення коштів в сумі 100 870,38 грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно - позовної роботи з контрагентом; відобразити в обліку дебіторську заборгованість за нестягнутими штрафними санкціями. Забезпечити повернення коштів в сумі 106 052,46 грн., в т.ч. шляхом проведення претензійно - позовної роботи з контрагентом, позовні вимоги задоволено.

Вказані рішення набрали законної сили, обставини, які були предметом розгляду по вказаній справі мають преюдиційне значення.

З огляду на зазначені обставини та пославшись на частину 1 статті 72, частини 1, 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновком судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги про усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, ДФІ в м.Києві пред'явила вимогу "Про усунення порушень, виявлених ревізією" від 28 березня 2014 року №26-071-14-14/3834. При цьому оскаржувані пункти 1, 2, 3, 4, 5 вимоги вказують, зокрема, на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід скасувати, у задоволенні позову відмовити із зазначених вище підстав.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, від 15 квітня 2014 року у справі № 21-63а14, від 07 жовтня 2014 року № 21-368а14, від 27 січня 2015 року № 21-436а14, від 07 липня 2015 року у справі № 818/1365/13-а, від 10 лютого 2015 року у справі № 21-632а14.

Посилання суду апеляційної інстанції на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі № 826/10350/14, якою задоволено позов про зобов'язання ПАТ «Науково-виробничий комплекс «Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського» виконати вимогу ДФІ від 28 березня 2014 року безпідставні, оскільки постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 23 червня 2015 року у справі № 826/10350/14 заяву ПАТ «Науково-виробничий комплекс «Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського» про перегляд судового рішення Верховним Судом України задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ДФІ в м. Києві до ПАТ «Науково-виробничий комплекс «Київський завод автоматики

ім. Г.І. Петровського» про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Оскільки судами були повно і правильно встановлені обставини справи, однак при ухваленні рішень судами першої та апеляційної інстанцій було допущено порушення норм матеріального права при задоволенні позовних вимог, ухвалені рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись статтями 220, 221, 229, 230, 232 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.Г.І.Петровського» до Державної фінансової інспекції в м. Києві про визнання нечинною вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 235 - 244-2 КАС України.

Судді: