Справа № 813/6110/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 876/444/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Бєлкіній Н.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнення, просить зобов'язати ФГВФО та уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 вжити усіх необхідних заходів щодо відшкодування ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) грошових коштів за договором №31 банківського вкладу у національній валюті "Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ "Банк "Київська Русь", за рахунок ФГВФО у встановленому порядку, у тому числі включити у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів ФГВФО, фізичну особу - ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) за Договором № 31 банківського вкладу у національній валюті "Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ "Банк "Київська Русь".

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ОСОБА_3 та ПАТ "Банк "Київська Русь" було укладено договір № 31 банківського вкладу у національній валюті "Цікава пропозиція 2015", відповідно до якого банк прийняв на зберігання грошові кошти в сумі 145 000,00 грн.. У відповідності до даного Договору банк повинен був нараховувати позивачу проценти. У зв'язку з віднесенням ПАТ "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних, а в подальшому відкликання банківської ліцензії, позивач звертався з заявами щодо виплати відшкодування за вкладом, однак дізнався, що його не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО. Відтак, на переконання позивача, такі дії відповідачів не ґрунтуються на нормах законодавства та порушують її законні права та інтереси.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 вжити усіх необхідних заходів щодо відшкодування ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1) грошових коштів за договором №31 банківського вкладу у національній валюті "Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ "Банк "Київська Русь", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому порядку, у тому числі включити у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, фізичну особу - ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1) за Договором № 31 банківського вкладу у національній валюті "Цікава пропозиція 2015" від 19 березня 2015 року та заявою договором № MCD 234072 від 19 грудня 2013 року, укладених з ПАТ "Банк "Київська Русь".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2015 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ОСОБА_3 було укладено Договір №31 банківського вкладу в національній валюті "Цікава пропозиція 2015". Відповідно до умов договору ОСОБА_3 надає, а ПАТ "Банк "Київська Русь" приймає на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 145 000,00 грн. Процентна ставка встановлена у розмірі 17% річних, а термін повернення вкладу - 03.04.2015 року.

19.12.2013 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ОСОБА_3 було укладено Заяву договір № MCD 234072 про приєднання до договірних умов та правил відкриття та обслуговування ПАТ "Банк "Київська Русь" поточних рахунків фізичних осіб, операції якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів - платіжних карток.

03.12.2015 року ПАТ "Банк "Київська Русь" не виконав умов договору банківського вкладу та не повернув позивачу суму вкладу та нараховані відсотки. Працівниками банку було повідомлено позивача про те, що у ПАТ "Банк "Київська Русь" введена тимчасова адміністрація і всі рахунки заблоковано.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 190 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» призначено ОСОБА_2.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року, включно.

Фонд гарантування вкладів, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", розпочав процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

При цьому слід зазначити, що у ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» йдеться саме про призначення уповноваженої особи, а не про час, коли уповноважена особа приступає до виконання обов'язків та відповідно про час введення у ПАТ «Банк «Київська Русь» тимчасової адміністрації Фондом. Оскільки є імперативна норма права, яка вказує на те, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються усі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

15.06.15 року Рішенням ФГФВО № 116 строк тимчасової адміністрації продовжено до 19.07.15 року, а рішенням ФГВФО №138 від 17.07.2015 року у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» розпочата ліквідаційна процедура строком з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року.

Рішенням ФГВФО №154/44 від 25.08.2015 року ФГВФО делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2.

Частиною 1 статті 36 та статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-VІ) визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються усі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Відповідно до частини 1 та 4 ст.4 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює : веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст. 27 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», відповідно до якого, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п. 4 р. III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами №14 від 09.08.2012).

Відтак, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

Правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: - банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; - банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; - банк уклав правочин з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За змістом Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", чітко не визначено порядку дій, згідно якого уповноважена особа має дотримуватись процедури щодо визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним в силу своєї правової природи та норми закону, а не через те, що його необхідно визнавати таким. Нікчемність правочину достатньо лише виявити. Саме тому, у Законі і зазначено, що Уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які є нікчемними.

Так, Уповноваженою особою Фонду виявлено та повідомлено учасників правочину, що: 19.03.2015 року АСК «Дністер» платіжним дорученням №191 ініціювало перерахування грошових коштів у загальній сумі 145 000,00 грн. з поточного рахунку № 001 відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок ОСОБА_3 №001 відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь», з призначенням платежу: Перерахування безпроцентної фінансової позики згідно договору від 19.03.2015 року, який завершений банком 20.03.2015 о 06:13:05 року - є нікчемним; договір банківського рахунку від 19.03.2015р., укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3, - є нікчемним; договір банківського вкладу № 31 від 19.03.2015 року зі змінами та доповненнями до нього, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3 - є нікчемним.

Отже, правочин вчинений сторонами є таким, що штучно створює обов'язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів, які Фонд здійснює за рахунок державних коштів, такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, та відповідно порушують публічний порядок - є нікчемними згідно п.2 та п.7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів звертає окрему увагу на те, що фактично удавана поворотна фінансова допомога з боку АСК «Дністер» певним фізичним особам, створила гіпотетичну можливість для АСК «Дністер», як власника грошового вкладу, згодом повністю отримати усю суму свого первинного вкладу, без будь-яких обмежень фіксованою сумою державного відшкодування, шляхом роздроблення і перерахунку коштів в якості фінансової допомоги окремим фізичним особам в день оголошення банку проблемним за Постановою НБУ, що є безпосереднім і прямим наданням переваг цим вкладникам перед іншими кредиторами банку та має усі ознаки нікчемності правочину.

Стосовно внесеного вкладу ОСОБА_3 необхідно вказати наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок ФГВФО мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Згідно з ч. 4 статті 2 цього Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 3 статті 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Під залученням грошових коштів розуміють тимчасово вільні кошти вкладників - фізичних та юридичних осіб, які мобілізовані банком на певних умовах і на певний термін чи до запитання. Ці кошти зберігаються на рахунках клієнтів-вкладників і використовуються відповідно до режиму рахунку і банківського законодавства.

Метою проведення таких операцій є: залучення коштів для подальшого розміщення в активні операції; (надання фінансових послуг); залучення коштів для поповнення ліквідності з метою розрахунків за зобов'язаннями.

Тобто, грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи тим самим збільшуючи ліквідність, а також зобов'язання Банку на суму залучених грошових коштів від вкладника.

Аналогічну правову позицію у своїх рішення висловлює Виший адміністративний суд України, а саме:

На підтвердження залучення банківського вкладу від Вкладника згідно п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБ України від 1 червня 2011 року №174, необхідно враховувати що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію(другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо підтвердження факту внесення грошових коштів 19.03.2015 року на рахунок до банку. Статус вкладника Позивача спростовується випискою по рахунку юридичної особи згідно якої вбачається що грошові кошти залучені Банком від Юридичної особи та надійшли па рахунок Позивача після 00:00 год. 20.03.2015 року.

Отже, в розумінні наведених обставин, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч.1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач не є владником, оскільки грошові кошти не залучені Банком від Позивача, а є такими що надані в якості фінансової допомога від АСК «Дністер», відтак відсутня умова безпосереднього внесення депозитних коштів за договором банківського вкладу (ст.216 ЦК України), що не підпадає під дію ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині визначення осіб як вкладників, та таких які мають вклад.

Із раніше зазначених ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що обов'язок Уповноваженої особи щодо включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами безпосередньо пов'язаний із наявність у позивача статусу вкладника банку. Наявність такого статусу обумовлюється наявністю статусу вкладника та мати особистий вклад.

Не включивши Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, Уповноваженою особою фактично застосовано наслідки нікчемності правочину, про що було повідомлено учасників нікчемного правочину за результатами проведеної перевірки Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Київська Русь».

А саме, як уже зазначалося Рішенням ФГВФО №61 від 19.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку, шляхом призначення Уповноваженої особи Фонду 19.03.2015 року та початком введення тимчасової адміністрації з 20.03.2015 року.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, укладаючи договір 19.03.2015 року на відкриття Банківського рахунку та Договір банківського вкладу №32 Представники Банку, які діяли на підставі довіреностей, не мали права укладати будь які договори та представляти інтереси Банку в силу вимог ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

А тому, договори укладені від імені Банку 19.03.2015року, без погодження з керівництвом банку та реального врахування його фактичного фінансового стану, безпосередньо надавали переваги Позивачу, коштами якого банк ніколи не користувався і з мнимого відкриття йому вкладу - гіпотетичної можливості не мав, на відміну від коштів інших добропорядних вкладників банку.

Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обов'язок Уповноваженої особи щодо включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами безпосередньо пов'язаний із наявністю у позивача статусу вкладника банку.

Згідно виписки по рахунку №001 станом на 19.03.2015 року, що належить АСК «Днicтeр» вбачається «дроблення» грошових коштів на суму 1 595 000, 00 грн., з яких 145 000, 00 грн. надійшло на рахунок ОСОБА_3 (який був співробітником) за Договором позики, тобто на поворотній основі всупереч положенням п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Укладення між Банком та ОСОБА_5 договору банківського рахунку від 19.03.2015р. надавало можливість АСК «Дністер», як власнику вкладу, повернення якого не гарантується Фондом, отримати цю суму повністю, без будь-яких обмежень, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Позивач розуміючи наслідки відсутності у нього статусу вкладника та реального вкладу, у зв'язку з «дробленням» депозиту Юридичної особи, а також з метою приховання факту отримання грошових коштів від юридичної особи, у зв'язку з фактичною неможливістю Банку станом на 19.03.2015 року повернути грошові кошти, заявою на видачу готівки №161 від 19.03.2015 року намагається отримати через касу банку 20.03.2015 року о 06:20:53 грошові кошти в сумі 145 000 грн., що очевидно є складом злочину якому слід надати кримінально правову оцінку, а не депозитною угодою.

Відтак, через відсутність готівкових коштів в касі банку, Позивач вчорашнім днем укладає договір банківського вкладу у національній валюті «Цікава пропозиція 2015» №31, по квитанції №14460637 від 19.03.2015 року і ніби вносить грошові кошти у розмірі 145 000,00 грн., як залучення депозиту вже в період запровадження тимчасової адміністрації, а саме: 20.03.2015 року о 06:25:32.

Стосовно виконання Банком транзакцій після 00:00 години 20.03.2015 року слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Статтею 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача в той самий день або в день валютування, зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

19.03.2015 року платіжними дорученнями №200, 185, 187, 188, 189, 186, 190, 180- 191, 193, 195, АСК «Дністер» ініціює перекази грошових коштів на рахунки фізичних осіб на суму 1 595 000, 00 грн. сумами, що не перевищують 200 000,00 грн. Вищезазначені платіжні доручення Банком виконуються 20.03.2015 року після 00:00 год..

Як уже зазначалось у ПАТ «Банк «Київська Русь» з 20.03.2015 року була введена тимчасова адміністрація під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Отже, виконання вищезазначених платіжних доручень Банком в період тимчасової адміністрації було нікчемним правочином з ознаками визначеними п. 1 ч. 5 ст.36, п. 7. ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 216 ЦК України.

Причино-наслідковим зв'язком нікчемного правочину, який був вчинений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та АСК «Дністер» є укладання Договору банківського рахунку 19.03.2015 р. та Договору банківського вкладу №31 від 19.03.2015 року з ОСОБА_3, оскільки згідно ст. 216 ЦК України - нікчемний правочин не створює юридичних наслідків окрім тих що пов'язані з їх нікчемністю.

Враховуючи наведені та детально проаналізовані обставини справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що позовні вимоги є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами, а відтак задоволенню не підлягали.

А тому, висновок суду першої інстанції по даній справі був зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі № 813/6110/15 - скасувати та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Повернути з Державного бюджету на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2 сплачений судовий збір згідно платіжного доручення №7 від 04.02.2016 року в розмірі 1339 грн. 80 коп. (тисячу триста тридцять дев'ять гривень вісімдесят копійок) за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 18.03.2016 року