Справа № 804/14638/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 804/14638/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №213-17 від 15.05.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.05.2015р. №213-17 про сплату орендної плати з фізичних осіб в розмірі 11721,07грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що орендна плата за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0180 га за адресою: АДРЕСА_1, була нарахована податковим органом безпідставно, оскільки на момент прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, річна орендна плата за користування земельної ділянки повинна складати 19073,25 грн. на термін дії договору відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки від 06.10.2003р. укладеного із Дніпропетровської міською радою.

Позивач надав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 15.05.2015р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №213-17, яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 11721,07грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2003р. між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та громадянкою ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) загальною площею 0,0180га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №7816 06.10.2003р. та зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договір оренди землі Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів 14.10.2003р. за №4383.

Згідно пункту 2.1 Договору від 06.10.2003р. термін дії договору складає до 30.07.2018р.

Сума орендної плати за користування земельною ділянкою на термін дії договору складає 19073,25грн. (п.3.1 Договору).

Розмір земельного податку переглядається у разі законодавчої зміни ставок земельного податку (п.3.3 Договору).

Згідно з пунктом 1.3 Договору, грошова оцінка земельної ділянки складає згідно з довідкою про грошову оцінку земеленої ділянки, на момент укладання цього договору: 127154,97грн.

Сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови виплати її у повному обсязі до закінчення терміну дії договору (п.3.4 Договору).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 03.07.1992р. № 2535-ІІІ, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

З 1 січня 2011р. набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податкового кодексу України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Згідно листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області №3769 від 01.04.2008р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) загальною площею 0,0180га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на 2008р. складає 256415,47грн.

При цьому, згідно листа Управління Держземагентства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у 2014 році становить 1,249.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу Українирічний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Крім того, можливість перегляду розміру земельного податку та індексації суми орендної плати передбачена Договором від 06.10.2003р. (п.3.3, 3.4 Договору).

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №213-17 від 15.05.2015р. задоволенню не підлягають.

Згідно частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №213-17 від 15.05.2015р. - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко