Справа № 824/3164/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ К/800/28925/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Голяшкіна О.В.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області

на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року

у справі № 824/3164/14-а

за позовом Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області

до Виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,

треті особи: обласна ДЮСШ «Авангард» Чернівецького обласного ФСТ «Україна», обласна ДЮСШ Чернівецької обласної організації ФСТ «Спартак», Чернівецька обласна ДЮСШ «Колосок», Велико-Кучурівська ДЮСШ, Путильська районна ДЮСШ ВФСТ «Колос», Кельменецька (Бабинська) ДЮСШ ВФСТ «Колос», Заставнівська ДЮСШ ВФСТ «Колос», Мілієвська ДЮСШ, районна ДЮСШ Кіцманської районної організації ВФСТ «Колос», комплексна Сторожинецька ДЮСШ «Колос»,

про виконання вимог,

встановив:

Державна фінансова інспекція у Чернівецькій області (далі - Інспекція) звернулась до суду з позовом до Виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просила виконати вимоги шляхом забезпечення відшкодування коштів та повернення неприйнятих до зарахування сум.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, позов задоволено частково: зобов'язано Виконавчу дирекцію Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виконати вимоги Держфінінспекції в області від 08 липня 2014 року № 24-04-14-14/5166, а саме: відобразити по бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість по розрахункам з ПП ОСОБА_3 на суму 11012,00 грн.; забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів у сумі 11012,00 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи, зокрема, заявлення в судовому порядку позову до ПП ОСОБА_3 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та задовольнити позов шляхом забезпечення відшкодування на рахунок фонду коштів і шляхом повернення неприйнятих до зарахування сум. Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що органом фінансового контролю пред'явлено законні вимогу, яку підконтрольною установою не виконано. Враховуючи, що така вимога невиконана, позов підлягає задоволенню.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач вважає касаційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України.

Судами встановлено, що працівниками Інспекції проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01 жовтня 2011 року по 28 лютого 2014 року, якою встановлено окремі порушення та недоліки, про що складено відповідний акт ревізії від 19 червня 2014 року № 04-40/69.

Листом Інспекції від 08 липня 2014 року № 24-04-14-14/5166 відповідачу направлено вимоги Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства.

Враховуючи часткове виконання відповідачем вимог, позивач просив зобов'язати відповідача виконати вимоги Інспекції від 08.07.2014 року №24-04-14-14/5166 в частині:

- забезпечення відшкодування на рахунок Фонду коштів, витрачених на непередбачені Порядком цілі в сумі 495250,46 грн., в тому числі шляхом зменшення фінансування або проведення претензійно-позовної роботи до: обласної дитячо-юнацької спортивної школи «Авангард» Чернівецького обласного фізкультурного товариства «Україна» на суму 212102,90 грн.; обласної дитячо-юнацької спортивної школи Чернівецької обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Спартак» на 104063,91 грн.; обласної дитячо-юнацької спортивної школи «Колосок» агропромислового комплексу України на 46016,73 грн.; Великокучурівської дитячо-юнацької спортивної школи «Колос» на 32814,22грн.; Путильської дитячо-юнацької спортивної школи ФСТ «Колос» в сумі 31142,67грн.; Кельменецької дитячо-юнацької спортивної школи обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Колос» на 25185,55 грн.; Заставнівської районної дитячо-юнацької спортивної школи всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» на 18772,72 грн.; Мілієвської дитячо-юнацької спортивної школи на 13269,92 грн.; Кіцманської районної організації всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» на 8444,52 грн.; Комплексної Сторожинецької дитячо-юнацької спортивної школи «Колос» на 3437,32 грн.;

- відображення по бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість по розрахунках з ПП ОСОБА_3 на суму 11012,00 грн.;

- забезпечення відшкодування зайво сплачених коштів в сумі 11012,00 грн. в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи, зокрема, заявлення в судовому порядку позову до ПП ОСОБА_3;

- забезпечення повернення неприйнятих до зарахування сум допомог ТОВ «Супермаркет запчастин» на 132,40 грн. та ТзОВ «Інвест-Буд» на 19,04 грн.;

- забезпечення відшкодування коштів Фонду в сумі 175,00 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Наведене обумовило звернення органу фінансового контролю до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з неправомірності пунктів вимоги, які не підлягають виконанню.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів та зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (п.п. 4 п. 4 Положення про Держфінінспекцію).

Згідно з п. 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання регулюється Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550 (далі - Порядок проведення інспектування).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

П.п. 45, 46 Порядку проведення інспектування передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з п. 50 Порядку проведення інспектування за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15, висновки яких мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

З урахування викладеного суд касаційної інстанції зазначає, що органи державного фінансового контролю мають право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

В даній справі органом Держфінінспекції пред'явлено вимогу, якою, зокрема, зобов'язала відповідача забезпечити відшкодування коштів, забезпечити повернення неприйнятих до зарахування сум. При цьому вимога органу державного фінансового контролю в оскаржуваній частині вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

За таких обставин, дії органу Держфінінспекції щодо спонукання підконтрольної установи в судовому порядку виконати вимогу про зобов'язання до використання права на судовий захист для стягнення збитків не узгоджуються з діями законодавства, є протиправними, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в тій частині судових рішень, які оскаржуються до суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні. Доводи касаційної скарги, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне та обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: