Справа № 610/126/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 р.Справа № 610/126/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2016р. по справі № 610/126/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2016 р. позивач, ОСОБА_1, звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії УПФУ в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ;

- зобов`язати УПФУ в Балаклійському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 27 жовтня 2015 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за 1 місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на його думку, відповідач неправомірно, необгрунтовано відмовив у листі від 09.11.2015 року № 10/Л-14 щодо здійснення збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Балаклійського районного суду від 10.02.2016 року ОСОБА_1 У задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 14.10.1997 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Відповідно до архівної довідки № 51/1/4181, позивач у період з 07.01.1987 року по 12.03.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 16).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та користується пільгами, передбаченими для осіб, віднесених до 2 категорії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

27.10.2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На його заяву відповідачем надано лист від 09.11.2015 року № 10/Л-14, згідно з яким йому повідомлено, що підстави для перерахунку пенсії за ч. 2 ст. 56 вказаного Закону відсутні, оскільки частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальний розмір пенсії, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, що діяли на день набрання чинності цим законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії в порядку ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не звертався, то й дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, так як вони відповідають вимогам закону, адже для здійснення перерахунку за таких обставин не було законних підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, тому на нього розповсюджуються пільги встановлені п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, з 14.10.1997 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також позивачеві призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.

Позивач посилається на те, що він 27.10.2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідач на цю його заяву відмовив листом від 09.11.2015 року № 10/Л-14.

Аналізуючи наведене вище та копію заяви позивача від 27.10.2015 р. (а.с. 44-45), колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 звертаючись до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області просив надати наступну інформацію:

- з якого часу УПФУ в Балаклійському районі Харківської області йому призначено пенсію, на підставі якого Закону, загальний стаж роботи, а також трудовий стаж, який було враховано при призначенні та обчисленні пенсії, та коли проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ та за який період було враховано заробітну плату, що отримував позивач при призначенні пенсії;

- зазначити, згідно даних пенсійної справи, період його знаходження у зоні ЧАЕС та розмір отримуваної ним заробітної плати у цей період;

- чи можливо збільшення пенсії позивача відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не більше 75 процентів цього заробітку;

- чи можливо здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із середньомісячного заробітку за час знаходження у зоні ЧАЕС;

- надати довідку про отриманий розмір пенсії з 01.01.2014 року по момент надання відповіді на дане звернення.

Таким чином, з тексту вказаної заяви ОСОБА_1 від 27.10.2015 р. вбачається, що про здійснення перерахунку пенсії він не просить.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, особа, яка бажає, щоб їй було здійснено перерахунок пенсії, має звернутися до відповідного територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії. Така заява подається особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Без надходження такої заяви підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Отже, оскільки ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії в порядку ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не звертався, то й дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, так як вони відповідають вимогам закону, адже для здійснення перерахунку за таких обставин не було законних підстав.

Щодо зобов`язання УПФУ в Балаклійському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 27 жовтня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції Українипринципу верховенства права.

При цьому, приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має права перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов'язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб'єкта.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта, та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії в порядку ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не звертався, то й дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, так як вони відповідають вимогам закону, адже для здійснення перерахунку за таких обставин не було законних підстав.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2016 року по справі № 610/126/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 10.02.2016р. по справі № 610/126/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 18.03.2016 р.