Справа № 814/3912/15
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 р. Справа № 814/3912/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Альянс" звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області про скасування податкової вимоги № 1263-25 від 31 серпня 2015 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ТОВ "Альянс" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "Альянс", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач надіслав позивачу податкову вимогу № 1263-25 від 31 серпня 2015 року на суму 113 428,37 грн. узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, який виник в зв'язку із заборгованістю з податку на додану вартість по податковій декларації від 19 серпня 2015 року.

Розгорнутий розрахунок, наданий відповідачем, свідчить, що 21 серпня 2015 року у позивача виникає заборгованість в сумі 113 325,68 грн., з яких 69 611,44 грн. основного платежу, 34506 грн. штрафні санкції, 9208, 24 грн. пені. Ця заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 12 листопада 2014 року, яке позивачем оскаржувалось в судовому порядку та Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, позов позивача залишився без задоволення.

Податковий борг, визначений податковим повідомленням-рішенням № від 12 листопада 2014 року став узгодженим після набрання законної сили ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року.

19 серпня 2015 року позивач подав до податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в якій визначена заборгованість з податку до бюджету в сумі 276846 грн. В цей же день позивач перераховує ці кошти на казначейський рахунок електронного адміністрування податку на додану вартість позивача для оплати податку на додану вартість за липень 2015 року.

26 серпня 2015 року з електронного рахунку позивача була списана заборгованість в сумі 113 325,68 грн., яка донарахована позивачу податковим повідомленням-рішенням № від 12 листопада 2014 року та пеня в сумі 9 208,24 грн.

30 серпня 2015 року погашається з тих коштів, які були на рахунку позивача, частина заборгованості по податку на додану вартість за липень 2015 року в сумі 163417,63 грн.

Станом на 30 серпня 2015 року залишок несплаченої суми податку на додану вартість за липень 2015 року склав 113 428,37 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прийнята вимога обґрунтовано та на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

На підставі п.200-1.1, п.200-1.2 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.( п.87.1 ПК України).

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що податковий борг, визначений податковим повідомленням-рішенням № від 12 листопада 2014 року став узгодженим після набрання законної сили ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року.

19 серпня 2015 року ТОВ "Альянс" надано до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в сумі 276846 грн. Того ж дня, позивачем перераховано ці кошти на казначейський рахунок електронного адміністрування податку на додану вартість для оплати податку на додану вартість за липень 2015 року.

Проте, податковім органом з електронного рахунку позивача була списана заборгованість в сумі 113 325,68 грн., яка донарахована податковим повідомленням-рішенням № від 12 листопада 2014 року та пеня в сумі 9 208,24 грн.

Також, 30 серпня 2015 року відповідачем була погашена з тих коштів, які були на рахунку позивача, частина заборгованості по податку на додану вартість за липень 2015 року в сумі 163417,63 грн. , у зв'язку з чим залишок несплаченої суми податку на додану вартість за липень 2015 року склав 113 428,37 грн.

Таким чином, незалежно від визначеного платником податку призначення платежу, у разі наявності податкового боргу, сума такого платежу у розмірі податкового боргу зараховується на погашення цього податкового боргу в порядку черговості його виникнення, що в свою чергу відповідає вищенаведеним положенням п.87.9 ст.87 ПК України.

Враховуючи що ТОВ "Альянс" не було сплачено в повному обсязі суму податкового зобов'язання за вищезазначеною податковою декларацією , а самостійно визначене та узгоджене податкове зобов'язання набуло статусу податкового боргу, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом правомірно висунуто вимогу № 1263-25 від 31 серпня 2015 року, що було вірно встановлено судом першої інстанції .

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на положення Постанови Кабінету Міністрів України № 569 від 16 жовтня 2014 року «Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», оскільки спірні правовідносини регулюються саме ст.87 ПК України, якою визначено порядок зарахування коштів контролюючим органом сплаченого платником податку податкового боргу.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці та на невірному тлумаченні норм матеріального права.

Тому, враховуючи, що доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196,197, ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс" залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко