Справа № 130/2355/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Київ К/800/50527/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області, треті особи - Відкрите акціонерне товариство «Жмеринський завод «Сектор», Відкрите акціонерне товариство «Вінницький підшипниковий завод» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області, треті особи - Відкрите акціонерне товариство (далі - ВАТ) «Жмеринський завод «Сектор», ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 05 вересня 2014 року №39 про відмову ОСОБА_4 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 термін роботи у ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» шліфувальником складального цеху, який безпосередньо зайнятий обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом в період роботи з 25 липня 1977 року по 02 червня 1980 року та термін роботи у ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» інженером технологом та техніком технологом 09 цеху, зайнятого у виготовленні печатної плати хіміко-технологічним способом з 15 січня 1985 року по 29 серпня 1988 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно пункту «б» частин 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 серпня 2014 року, тобто з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що хоч згідно записів в трудовій книжці займана нею посада називалася інженер-технолог, проте виконання роботи здійснювалося безпосередньо у шкідливих умовах для здоров'я, без виділення окремого робочого місця у цеху разом з іншими працівниками. За таких обставин, позивач вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про неможливість зарахування періоду роботи з 15 січня 1985 року по 29 серпня 1988 року до пільгового стажу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. У заяві позивач вказала, що має стаж роботи понад 24 роки, з яких понад 6 років працювала на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, а саме: в період з 25 липня 1977 року по 02 червня 1980 року - шліфувальником складального цеху підприємства, реорганізованого у ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», виконуючи роботу, пов'язану із шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, а також в період з 15 січня 1985 року по 29 серпня 1988 року - інженером-технологом та техніком-технологом з виготовлення печатних плат хіміко-технологічним способом в цеху 09 підприємства, реорганізованого у ВАТ «Жмеринський завод «Сектор», що підтверджується записами у її трудовій книжці та виданими арбітражними керуючими вказаних підприємств довідками від 21 серпня 2014 року №81, від 04 вересня 2014 року №01-21/264 та від 03 серпня 2015 року №01-21/130, якими уточнюється особливий характер робіт та умов праці.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області №39 від 05 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_4 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв'язку відсутністю первинних документів, які підтверджують характер роботи, та у зв'язку з тим, що в підрозділі 10 розділу XV Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 професії інженер-технолог та технік-технолог з виготовлення печатних плат відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що період роботи ОСОБА_4 з 15 січня 1985 року по 28 серпня 1988 року на посадах інженера-технолога та техніка-технолога цеху печатних плат у ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» не підлягає зарахуванню до її пільгового стажу, оскільки вказані посади не передбачені відповідним переліком Списку №2, а наявний у позивача стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

У період роботи позивача з 15 січня 1985 року по 28 серпня 1988 року на посадах інженера-технолога та техніка-технолога цеху печатних плат у ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» діяли положення постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, якою було затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах.

Згідно підрозділу 10 розділу XV «Металообробка» цього Списку до інших професій металообробки, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відносяться зокрема, інженерно-технічні працівники: майстри, старші майстри, зайняті на виготовленні і обробці свинцево-цинкових, свинцевих штампів і виробів в виготовленні кремнієво-органічних сполук.

Як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, позивач у період роботи на ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» працювала на посадах інженера-технолога та техніка-технолога цеху печатних плат, які не передбачені відповідним переліком Списку №2, а тому підстави для зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу позивача відсутні. При цьому, суди дійшли обґрунтованого висновку, що наявний у позивача стаж роботи у ВАТ «Вінницький підшипниковий завод» з 25 липня 1977 року по 02 червня 1980 року є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах із застосуванням положень абзацу 3 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та давши належну правову оцінку доказам, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки наявний у позивача стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Доводи та мотиви, викладені позивачем у касаційній скарзі, не ґрунтуються на законі, були перевірені судами першої та апеляційної інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало