Справа № 826/26849/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

Заявник в порядку статті 1833 КАС України звернувся з поданням до Окружного адміністративного суду м. Києва, в якому просив суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 523923,26 грн та зарахувати борг з податку на додану вартість у сумі 523923,26 грн на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019. КЕКД 14010100, одержувач - УДКС у Святошинському районі у м. Києві, ідентифікаційний код 37962074.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року подання задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, відповідачем до органу державної податкової служби були подані наступні декларації з податку на додану вартість:

- за липень 2015 року, в якій визначив податкове зобов'язання у розмірі 20475,00 грн (декларація зареєстрована контролюючим органом 20.08.2015 за №);

- за серпень 2015 року, в якій визначив податкове зобов'язання у розмірі 33102,00 грн (декларація зареєстрована контролюючим органом 16.09.2015 за №);

- за вересень 2015 року, в якій визначив податкове зобов'язання у розмірі 30278,00 грн (декларація зареєстрована контролюючим органом 19.10.2015 за №);

- за жовтень 2015 року, в якій визначив податкове зобов'язання у розмірі 34594,00 грн (декларація зареєстрована контролюючим органом 17.11.2015 за №);

Також, 25 листопада 2014 року ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення - рішення №, яким на підставі акту перевірки ТОВ «Новаклін» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 480200,00 грн, у тому числі за основним платежем 384160,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 96040,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі №825/3913/14, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25 листопада 2014 року №.

07 жовтня 2015 року заявником направлено на адресу відповідача вимогу про сплату податкового боргу у сумі 518189,95 грн, у тому числі основний платіж 384119,68 грн, штрафні (фінансові) санкції 96040,00 грн, пеня 38030,27 грн.

Також 07 жовтня 2015 року керівником ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено рішення про опис майна у податкову заставу №499/26-57-23-01-10.

Згідно витягу з облікової картки платника податку на додану вартість, станом на 30.11.2015, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 523923,26 грн, яка виникла на підставі податкового повідомлення - рішення від 25.11.2014 № (265670,68 грн основного зобов'язання з урахуванням часткової сплати 118489,32 грн та 96040,00 грн штрафних (фінансових) санкцій), податкових декларацій з податку на додану вартість за період липень - жовтень 2015 року на загальну суму 118449,00 грн. Також, у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, що визначено податковим повідомленням - рішенням від 25.11.2014 №, відповідачу було нараховано пеню у розмірі 43763,58 грн.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник на підставі узгоджених податкових зобов'язань, та у зв'язку з несплатою відповідачем підлягає стягненню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Отже, податкові зобов'язання з податку на додану вартість, що визначені відповідачем в податкових деклараціях за липень, серпень, вересень та жовтень 2015 року у розмірі 118449,00 грн, є узгодженими, проте відповідачем самостійно у строки, що встановлені ПК України, у повному обсязі не сплачені.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі №825/3913/14, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25 листопада 2014 року №.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Отже, грошові зобов'язання з податку на додану вартість, що визначені податковим повідомленням - рішенням від 25.11.2014 № (265670,68 грн основного зобов'язання з урахуванням часткової сплати та 96040,00 грн штрафних (фінансових) санкцій) та з пені у сумі 43763,58 грн, на час звернення заявника з поданням до суду є узгодженими, проте відповідачем не сплачено.

Відповідно до пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу відповідачу була направлена податкова вимога від 07 жовтня 2015 року №2955-23, яка отримана 12 жовтня 2015 року. При цьому вказана податкова вимога була винесена у період, коли грошове зобов'язання було узгоджено.

Пунктом 95.2 та 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Разом з тим, положеннями статті 1833 КАС України передбачені особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.

Провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом (пункт 3 частини першої вказаної статті).

Згідно пункту 2 частини четвертої вказаної статті КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 1833 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заперечує наявність податкового боргу, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2015 року справу №825/3913/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25 листопада 2014 року №, призначено до касаційного розгляду на 08 грудня 2015 року.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2016 року у справі №825/3913/14, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» задоволено, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, на думку колегії суддів, в даному випадку між контролюючим органом та ТОВ «Новаклін» наявний спір щодо податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення - рішення від 25 листопада 2014 року №, оскільки останнє оскаржується в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був відмовити у прийнятті подання в частині стягнення коштів за податковим боргом у сумі 405474,26 грн (265670,68 грн основного платежу, нарахованого податковим повідомленням - рішенням від 25 листопада 2014 року № з урахуванням часткової сплати у сумі 118489,32 грн, 96040,00 грн штрафних (фінансових) санкцій нарахованих податковим повідомленням - рішенням від 25 листопада 2014 року №, 43763,58 грн пені, нарахованої у зв'язку з несплатою грошового зобов'язання, що визначено податковим повідомленням - рішенням від 25.11.2014 №), оскільки з матеріалів справи вбачається спір про право.

Що стосується іншої частини податкового боргу у сумі 118449,00 грн, який виник на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за період липень - жовтень 2015 року, то, оскільки на час звернення заявника до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом у відповідача існувала переплата у сумі 118489,32 грн, яка була направлена на погашення основного грошового зобов'язання за податковим повідомленням - рішенням від 25 листопада 2014 року №, що не заперечується заявником та підтверджується витягом з облікової картки платника податку на додану вартість, колегія суддів приходить до висновку про відсутність податкового боргу.

Згідно частини шостої статті 1833 КАС України відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Стаття 1833 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлює процесуальних дій у разі відкриття провадження у справі за поданням, по якому необхідно відмовляти у прийнятті, тому колегія суддів вважає, що в даному випадку відкрите провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що відповідні вимоги підлягають розгляду в адміністративних судах, але в загальному порядку позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 203, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаклін» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 21.03.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.