Справа № 2а-0770/1995/11
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2016 рокум. Ужгород№ 2а-0770/1995/11 № провадження: Н/807/15/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судового засідання - Симканич Ю.В.,

сторони в судове засідання не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року, постановленої в адміністративній справі №2а-0770/1995/11,-

В С Т А Н О В И В:

(Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18 березня 2016 року)

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року, постановленої в адміністративній справі №2а-0770/1995/11 за позовом ОСОБА_1 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби у Закарпатській області, третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязання вчинити дії, та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що під час ознайомлення 20.08.2014 року в Закарпатському окружному адміністративному суді із документами з матеріалів виконавчого провадження, які перебували в матеріалах кримінальної справи відкритої постановою прокуратури Закарпатської області від 10.10.2003 року та надішли до ЗОАС від Чернівецької обласної прокуратури, до якої її було передано Генеральною Прокуратурою України, а саме виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом від 06.08.2002 року на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05.07.2002 року, яку скасовано ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2002 року вона встановила, що останній не містить відмітки державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про будь - яке б його виконання, та він не був повернутий до Ужгородського міськрайонного суду, що було б обов'язковим у разі його виконання, а лише тепер надійшов до ЗОАС від Чернівецької обласної прокуратури. Крім того, ОСОБА_1, як нововиявлену обставину, зазначає надходження на її адресу листа начальника МВ ДВС ОСОБА_2 від 05.09.2014 року, яким її вперше було повідомлено про те, що виконавче провадження № 3-1035/01 (7-1310/02), яке перебувало у відділі ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції завершене відповідно до постанови про повернення виконавчого документа від 02.08.2002 року. Вищевказане на її думку є істотними для справи обставинами, але не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи № 2а-0770/1995/11 та могли вплинути на судове рішення.

В судове засідання позивачка не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення їй повістки поштовим відправленням.

ОСОБА_1 подала заяву про відкладення розгляду справи, проте суд відхиляє дане клопотання, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 252 КАС України неприбуття сторін в судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Інші сторони та особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_1 викладені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року.

Дану заяву подано до суду 04.11.2014 року, про що свідчить відтиск на ній печатки суду за вх. № 15326.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року у адміністративній справі № 2а-0770/1995/11 в позові ОСОБА_1 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, третя особа: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено повністю. Дане рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, про перегляд якого просить ОСОБА_1, остання звернулася в Закарпатський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом. В процесі судового розгляду позивачка неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд визнати постанову заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 06.06.2011 року про закінчення виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-271 виданого 08.10.2001 року протиправною та її скасувати. Також просила визнати неправомірним акт державного виконавця від 06.06.2011 року та дії МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, державних виконавців щодо винесення вказаної постанови; просила визнати відсутність повноважень міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління щодо надіслання Ужгородському міськрайонному суду від 06.06.2011 року за № 15584 виконавчого листа № 2-271 від 08.10.2001 року та зобов'язати МВ ДВС відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-271/01, а Ужгородський міськрайсуд - направити виконавчий лист до МВ ДВС для виконання його повною мірою. Крім того, просила визнати дії Ужгородського МВ ДВС в частині ненаправлення їй копії постанови в триденний строк неправомірними; зобов'язати Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області стягнути на користь ОСОБА_1 завдані їй протиправними діями і оскаржуваною постановою МВ ДВС матеріальні та моральні збитки в розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 зазначала, що постанова заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 06.06.2011 року про закінчення виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-271 виданого 08.10.2001 року є такою, що не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції про проведення виконавчих дій, є необгрунтованою, чим порушуються права позивачки. ОСОБА_1 зазначила, що оскільки РУ Департаменту САТ ДПА у Закарпатській області не видано належним чином відповідного наказу про її поновлення на роботі з 29.08.2000 року і по цей час, то виконавче провадження про поновлення позивачки з 29.08.2000 року на виконання рішення суду від 08.10.2001 року та виконавчого листа не підлягало закінченню станом на 06.06.2011 року. У наказі № 03-0 від 01.06.2011 року не встановлено нарахувати та виплатити позивачці середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу , в т.ч. з 29.08.2000 року по 08.10.2001 в сумі 4564 грн. 17 коп., що є обов'язковим та одночасним при виданні наказу про поновлення на роботі з 29.08.2000 року. Вказувала на те, що УДК в Закарпатській області вчинило неправомірні дії в частині стягнення на користь ОСОБА_1 відповідної заробітної плати з боржника, ніби виконавши вимогу № 1-1493/02 із грубим порушенням, оскільки банк не мав права прийняти платіжну вимогу до виконання про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 4564,17 грн. без одночасного зазначення в ній сум до стягнення прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, чим самим позивачці спричинені тяжкі наслідки. Також ОСОБА_1 вказувала, що поштовим переказом № 2/604 від 12.06.2003 року насправді виплачено суму 4495,03 грн., а згідно рішення суду від 08.10.2001 року встановлено стягнення суми 4564,17 грн. та 351,09 грн. негайно, тобто зарплати, а не коштів з загального балансового рахунку державного бюджету України в УДК Закарпатської області. Позивачка вказала, що їй поштовим переказом було перераховано просто неоподатковуваний дохід , а не зарплату за час вимушеного прогулу, в чим самим її ввели в оману. Крім іншого, ОСОБА_1 вказувала на порушення МВ ДВС ч. 4.1.2 Інструкції, що виразилося у складенні акту від 06.06.2011 року з метою його протиправного використання як підстави для закінчення виконавчого провадження, зазначила, що державним виконавцем не вказано у виконавчому листі яким чином, що саме та у який спосіб проведено виконання. Вказувала на порушення МВ ДВС вимог ст. 48 Закону під час повернення ним виконавчого документу до суду, а ОСОБА_1 як стягувачці копія постанови не надіслана у встановлений триденний строк та не видана. Невідповідність постанови вимогам Інструкції полягає у тому, що неповно зазначено назву документу, резолютивну частину, не прийнято рішення про повернення виконавчого листа до суду, але який протиправно був повернутим. У позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що жодним судовим рішенням чи виконавчим листом не встановлено виплатити їй саме борг по заробітній платі, і жодним державним управлінням їй не було нараховано зарплату за час вимушеного прогулу і по цей час нею не отримано заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.08.2000 року по 08.10.2001 року в сумі 4564,17 грн., що в свою чергу позбавляє її права на отримання належних їй в наступному компенсації із зарахуванням їй певних років трудового та спеціального стажу.

Як вбачається з мотивувальної частини зазначеного судового рішення вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 були предметом судового дослідження, були перевірені належними та допустимими письмовими доказами і їм надано відповідну правову оцінку (а.с. 116-123).

Таким чином, надаючи правову оцінку обставинам, на які ОСОБА_1 посилається у своїй заяві про перегляд зазначеного судового рішення, суд приходить до висновку, що вони не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України виходячи з наступного.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За змістом пункту першого частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору та які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи та ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові та суду на час розгляду справи.

Як суд зазначив вище, заявниця вказує на наступні обставини, з її точки зору як на ново виявлені, а саме, що під час ознайомлення 20.08.2014 року в Закарпатському окружному адміністративному суді із документами з матеріалів виконавчого провадження, які перебували в матеріалах кримінальної справи відкритої постановою прокуратури Закарпатської області від 10.10.2003 року та надішли до ЗОАС від Чернівецької обласної прокуратури, до якої її було передано Генеральною Прокуратурою України, а саме виконавчим листом виданим Ужгородським міськрайонним судом від 06.08.2002 року на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05.07.2002 року, яку скасовано ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2002 року вона встановила, що останній не містить відмітки державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про будь - яке б його виконання, та він не був повернутий до Ужгородського міськрайонного суду, що було б обов'язковим у разі його виконання, а лише тепер надійшов до ЗОАС від Чернівецької обласної прокуратури. Крім того, ОСОБА_1, як нововиявлену обставину, зазначає надходження на її адресу листа начальника МВ ДВС ОСОБА_2 від 05.09.2014 року, яким її вперше було повідомлено про те, що виконавче провадження № 3-1035/01 (7-1310/02), яке перебувало у відділі ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції завершене відповідно до постанови про повернення виконавчого документа від 02.08.2002 року.

Разом з тим, суд констатує, що виконавчий лист, виданий Ужгородським міськрайонним судом від 06.08.2002 року на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05.07.2002 року, яку скасовано ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2002 року, та відповідні дії повязані з ним, були предметом судового розгляду та дослідження у справі № 2а-0770/1995/11, а сам факт ознайомлення її 20.08.2014 року в Закарпатському окружному адміністративному суді із документами з матеріалів виконавчого провадження, які перебували в матеріалах кримінальної справи відкритої постановою прокуратури Закарпатської області від 10.10.2003 року та надішли до ЗОАС від Чернівецької обласної прокуратури, до якої її було передано Генеральною Прокуратурою України не може являтися нововиявленою обставиною, яка б свідчила про те, що про такий виконавчий лист не було відомо їй та суду, оскільки таке спростовується матеріалами справи (пятий аркуш постанови ЗОАС від 09.04.2012 року, №2а-0770/1995/11 а.с. 120 передостанній абзац).

Також не може вважатися нововиявленою обставиною посилання заявниці на надходження на її адресу листа начальника МВ ДВС ОСОБА_2 від 05.09.2014 року, яким її вперше було повідомлено про те, що виконавче провадження № 3-1035/01 (7-1310/02), яке перебувало у відділі ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції завершене відповідно до постанови про повернення виконавчого документа від 02.08.2002 року, оскільки у самій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказує на її обізнаність з даною постановою ще у 2006 році. Так, зокрема остання вказує на наступне: «Отже, суд «повернув» - направив від 08.04.2005 року до МВ ДВС виконавчий лист № 2-271 виданий судом від 08.10.2001 року для виконання. А після відмови МВ ДВС прийняти його до виконання та в ході розгляду справи за моїм позовом до МВ ДВС із дослідженням судом постанови МВ ДВС від 02.08.2002 року, на яку посилається начальник МВ ДВС ОСОБА_2, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 05.05.2006 року (ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.07.2006 року залишено в силі) було зобовязано Ужгородський міськрайонний суд направити до МВ ДВС, а МВ ДВС прийняти виконавчий лист № 2-271 виданий судом від 08.10.2001 року для виконання в повному обсязі.» (а.с. 4 останній абзац). Відтак саме по собі надходження на її адресу листа начальника МВ ДВС ОСОБА_2 від 05.09.2014 року нововиявленою обставиною вважатися не може.

Що стосується строків звернення до суду з даною заявою, то суд констатує наступне.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, остання крім іншого посилається на те, що про одну з її погляду нововиявлену обставину, вона дізналася під час ознайомлення 20.08.2014 року в Закарпатському окружному адміністративному суді із документами з матеріалів виконавчого провадження, а про другу з листа начальника МВ ДВС ОСОБА_2 від 05.09.2014 року, який надійшов на її адресу.

Заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 подано до суду 04.11.2014 року, про що свідчить відтиск на ній печатки суду за вх. № 15326 (а.с. 3).

Згідно статті 247 КАС України заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк, однак жодними доказами не підтверджує причин поважності пропуску такого, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що такий строк пропущено нею без поважних на те причин.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що наведені позивачем в заяві підстави перегляду за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, не є нововиявленими обставинами в розумінні частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно жодним чином не могли вплинути на судове рішення та крім того, нею пропущено визначений ст.. 247 КАС України місячний строк звернення до суду з заявою про перегляд постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року, постановленої в адміністративній справі №2а-0770/1995/11 за нововиявленими обставинами без поважних причин, що в свою чергу в сукупності, є підставою для відмови ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 165, 245, 252 - 253 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2012 року, постановленої в адміністративній справі №2а-0770/1995/11 залишити без задоволення.

2. Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3