Справа № 820/665/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2016 р. № 820/665/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТДХ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ТДХ" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.02.2016 року № та №, прийняті відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю Юнакова О.А, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Таран М.М. проти позову заперечував, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складанню акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняті за результатами перевірки рішення є законними, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу були визначені відповідні податкові зобов'язання на підставі оскаржуваних рішень.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Головного управлінням ДФС у Харківській області та Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТДХ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, за результатами якої 26.01.2015 р. був складений акт за № 15/20-40-22-02-07, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

1. По податку на прибуток підприємств:

- п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4., п. 138.10.3 ст. 138, п.п. 139.1.9 , п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ в частині завищення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на загальну суму 3877520 грн., у т.ч. за 2014 рік на 3877520 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 707371 грн., у т.ч. за 2014 рік на 707371 грн., а саме:

- на порушення п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4. ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2011 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємством зайво включено до складу витрат операційної діяльності (собівартості) суму в розмірі 54280 грн., у тому числі за 2014 рік - на 54280 грн., по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ФОП ОСОБА_3 (р. н. о. к. п. п. НОМЕР_1) у серпні 2014 року, по якому за висновками наявної податкової інформації не підтверджено реальність здійснення операцій з поставки товарів у зазначеному періоді;

- на порушення п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4. ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2011 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємством неправомірно віднесено до складу витрат операційної діяльності (собівартості) суму в розмірі 61272 грн., у тому числі за 2014 рік - на 61400 грн., при проведенні в обліку операцій по реалізації товарів покупцю ТОВ "СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ", податковий номер 35702376, у липні 2014 року, серпні 2014 року, жовтні 2014 року, листопаді 2014 року та грудні 2014 року;

- на порушення п.44.1 ст.44, п.138.2, п.139.1.9 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, завищено витрати на загальну суму 3761968 грн. за 2014 рік в частині взаємовідносин з ПП «АДОНІС»;

- на порушення п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.10.3 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, Податкового кодексу України від 02.12.2011 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємством зайво включено до складу витрат на збут суму в розмірі 52317грн., у тому числі за 2014 рік - на 52317 грн., по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «АВАНГАРД 10» (п. н. 37093902) та ТОВ «ПРЕСТИЖ 10» (п. н. 37093991) у травні 2014 року та червні 2014 року, по яких за висновками наявної податкової інформації не підтверджено реальність здійснення операцій з поставки товарів у зазначених періодах (наведено в п.3.2.2 даного акту ).

2. По податку на додану вартість:

- п.44.1 ст.44, п.185.1, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ в частині завищення суми податкового кредиту на загальну суму 773714 грн., в тому числі за березень 2014 року - 50954 грн., квітень 2014 року - 90558 грн., травень 2014 року - 265662 грн., червень 2014 року - 117381 грн., липень 2014 року - 216627 грн., серпень 2014 року - 32532 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 773714 грн., в тому числі за березень 2014 року - 26001 грн., квітень 2014 року - 91059 грн., травень 2014 року - 254584 грн., червень 2014 року - 117463 грн., липень 2014 року - 252075 грн., серпень 2014 року - 25461 грн., вересень 2014 року - 7071 грн., а саме:

- на порушення вимог п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст 198, п.201.4., ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), підприємством зайво включено до складу податкового кредиту суму у розмірі 21320грн., з них у серпні 2014 року - 10856грн., у травні 2014 року - 6449грн., у червні 2014 року - 4015 грн. по операціям з ТОВ «АВАНГАРД 10» (п.н. 37093902), ТОВ «ПРЕСТИЖ 10» (п.н. 37093991) та ФОП ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), по яким наявна встановлений факт відсутності реальності вчинення господарських операцій;

- на порушення п.44.1 ст.44, п.185.1, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ завищено суму податкового кредиту на 752394 грн., у т.ч. за березень 2014 року - 50954 грн., квітень 2014 року - 90558 грн., травень 2014 року - 259213 грн., червень 2014 року - 113366 грн., липень 2014 року - 216627 грн., серпень 2014 року - 21676 грн. по податковим накладним, які складені за результатами проведених господарських операцій з ПП «АДОНІС», оформлених документами (видатковими накладними), які не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

За наслідками вказаного акту перевірки 12.02.2016 року відповідачем стосовно позивача були прийняті податкові повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток в розмірі 884213,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 707371,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 176842,75 грн. та № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 967142,50 грн., у т.ч. за основним платежем - 773714,00грн., штрафні (фінансові) санкції - 193428,50 грн.

Із зазначеними рішеннями суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваних рішень, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Судом встановлено, що у періоді, що перевірявся, ТОВ «ТДХ» здійснювало оптову торгівлю будівельними матеріалами: цемент у мішках, цемент навальний, пісок намивний, інші будівельні матеріали та виробництвом бетонних сумішей та розчинів бетонних, що відповідає видам діяльності, вказаним у статуті підприємства та видам діяльності за КВЕД, вказаним у довідці з ЄДРПОУ, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області АА №593022 від 08.05.2012 року.

Для здійснення своєї безпосередньої діяльності підприємство постійно закуповує пісок, щебінь гранітний, цемент та інше, що є необхідними для виготовлення бетонних сумішей та цементних розчинів.

Виробництво бетону відповідає національному стандарту ДСТУ Б В. 2.7-43-96 «Будівельні матеріали. Бетони важкі. Технічні умови», згідно заключення та протоколу приймальних випробувань дослідних зразків бетонних сумішей ПРАТ "Проектний науково-дослідницький інститут "Харківський Промбудндіпроект" .

На підставі первинних документів, які відображені у бухгалтерському обліку підприємства, вартість вищевказаних матеріалів згідно пп.138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України включена ТОВ «ТДХ» до собівартості реалізованих товарів.

Собівартість реалізованих товарів сформована товариством з урахуванням вимог п. 138.6 ст. 138 ПКУ та складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, що передбачено п. 138.8 ст. 138 ПКУ.

У періоді, що перевірявся постачальником піску намивного був:

- ФОП ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), з яким позивачем укладено договір поставки № 1-04-2013 від 24.04.2013 року.

У межах договору поставки № 1-04-2013 від 24.04.2013 року ТОВ «ТДХ» отримано від ФОП ОСОБА_3 у серпні 2014 року пісок намивний на загальну суму 65136,00 грн., у т. ч. ПДВ 10856,01 грн.

Розрахунки проведено у безготівковій формі у повному обсязі. Станом на 31.12.2014 р. заборгованість була відсутня.

Факт отримання ТМЦ від ФОП ОСОБА_3 підтверджено первинними документами відображеними у бухгалтерському обліку ТОВ «ТДХ», а саме: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, паспорти на пісок, що відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) від 16.07.1999 № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704.

Всі первинні документи надані позивачем були як в ході проведення перевірки так і до суду.

Відповідно до вимог п.44.2 ст.44 ПКУ для обчислення об'єкту оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень цього Кодексу.

При судовому розгляді встановлено, що у періоді, що перевірявся ТОВ «ТДХ» проводило господарські операції з ТОВ "СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ", код за , на підставі укладеного договіру № 5 від 03.01.2014 року.

У межах договору № 5 від 03.01.2014 року ТОВ «ТДХ» було реалізовано ТОВ "СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ" бетон та цемент у мішках на загальну суму 76896,25 грн., у т. ч. ПДВ 12816,05 грн.

Розрахунки за відвантажену продукцію проведено у безготівковій формі. Станом на 31.12.2014 р. заборгованість ТОВ «СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ» на користь ТОВ «ТДХ» становить 4850,00 грн.

Суд звертає увагу, що зазначена на сторінці 9 акту перевірки інформація щодо результатів «Узагальненої податкової інформації щодо ТОВ "СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ", код за , за звітні періоди декларування ПДВ: липень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ "НАДРА ГАЗ", серпень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ "СЕОЛАН", жовтень - грудень 2014р.», зібраної Західною ОДПІ м. Харкова та зареєстрованої 14.05.2015 р. №2832/7/20-33-22-03, якою, нібито, встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям за період липень 2014 року, серпень 2014 року, жовтень - грудень 2014 року, є безпідставною, з огляду на таке.

Як свідчать докази у справі, ТОВ «ТДХ» не мало взаємовідносин з ТОВ "НАДРА ГАЗ" та з ТОВ "СЕОЛАН".

ТОВ "СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ", код за , з яким укладено договір №5 від 03.01.2014 року, є контрагентом-покупцем для ТОВ «ТДХ».

Також, у довідці від 05.06.2015 р. за № 1956/20-38-22-03-08/33815411 «Про результати проведеної зустрічної звірки ТОВ «ТДХ», щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентом-покупцем ТОВ «СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ», їх реальності та повноти відображення в обліку за жовтень, листопад 2014 року та січень 2015 року, складеною Основ`янською ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області встановлена повнота відображення проведених розрахунків між ТОВ «ТДХ» та ТОВ «СПЕЦБУДПОСТАЧАННЯ» та відображення їх в обліку ТОВ «ТДХ».

З доказів справи також, вбачається, що у періоді що перевірявся ФОП ОСОБА_3, відповідно вимог п. 201.4 ст. 201 ПКУ, були видані ТОВ «ТДХ» податкові накладні на поставлений ним пісок намивний на загальну суму 65 136,00 грн., у т. ч. ПДВ 10 856,01 грн. Перелік податкових накладних вказано на сторінці 33 акту перевірки.

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні нормативні положення.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3 ст. 198 ПКУ).

Згідно п.201.10 ст. 201 ПКУ податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що всі податкові накладні, зазначені в акті перевірки, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПКУ та правомірно віднесені ТОВ «ТДХ» до складу податкового кредиту.

У пункті 201.6 ст. 201 ПКУ зазначено наступне:

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ТОВ «ТДХ» не отримувало від контролюючих органів повідомлення про наявність розбіжностей з контрагентом ФОП ОСОБА_3

Із доказів справи вбачається, що ТОВ «ТДХ» отримано від Основ'янської ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області лист від 31.12.2014 р. №20640/10/20-38-22-03-11 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно взаємовідносин з ФОП ОСОБА_3, з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат) та податкових зобов'язань (доходів) за серпень 2014 р. у сумі 10856,01 грн.

ТОВ «ТДХ» листом від 14.01.2015 р. №14/01 надано пояснення з їх документальним підтвердженням на запит Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, перевірка ТОВ «ТДХ» з даного питання податковими органами не проводилась.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що ТОВ «ТДХ» мало всі підстави, передбачені чинним законодавством, щодо віднесення суми 10 856,01 грн. до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Також, при судовому розгляді встановлено, що ТОВ «ТДХ» у періоді, що перевірявся, придбано дизпаливо підвищеної якості ЄВРО марки С виду ІІ с присадками BASF у ТОВ "АВАНГАРД 10" (податковий номер 37093902) на загальну суму 59 860,00 грн., у т. ч. ПДВ 9 976,62 грн. та у ТОВ "ПРЕСТИЖ 10" (податковий номер 37093991) на загальну суму 2920,00 грн., у т. ч. ПДВ 486,67 грн.

Розрахунки з вищевказаними постачальниками дизпалива проведено у готівковій формі на підставі фіскальних касових чеків РРО.

Факт отримання ТМЦ підтверджено первинними документами відображеними у бухгалтерському обліку ТОВ «ТДХ», а саме: касовими чеками, звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, що відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) від 16.07.1999 р. № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704.

Як свідчать докази у справі. для виконання безпосередньо своєї діяльності ТОВ «ТДХ» використовує автотранспорт, а саме:

1. Договір оренди № 1/В від 01.01.2014 р.- Автомобіль Газ 33104 використовується для перевезення цементу в мішках та інших матеріалів, які використовуються в господарській діяльності підприємства.

2. Договір оренди № КАМАЗ-1/пп від 01.01.2014 р. - КамАЗ 54112 з причепом, КамАЗ бортовий, вантажопідйомністю 14,2 тон., використовується для перевезення цементу в мішках, запчастин, інших матеріалів.

3. Договір оренди № 4-КЦ від 01.01.2014 р., №1-КЦ від 01.01.2014 р., № 2-КЦ від 01.01.2014 р., № 3-КЦ від 01.01.2014 р. - Автомобілі КамАЗ 5410 з полу причепом цистерною, КАМАЗ 54112 з полу причепом цистерною. Цементовози використовуються для перевезення навального цементу та його зберігання.

4. Договір оренди № 1/ЗАЗ від 01.01.2014 р. - Автомобіль ЗАЗ 110557. Легковий автомобіль використовується для господарських потреб (закупівля канцтоварів, перевезення меблів, запчастин, пакувальних матеріалів, спецодягу, паливно-мастильних матеріалів).

Також, в складі основних засобів підприємства обліковується автомобіль Камаз-53215-053-15, бортовий 2007 року випуску, придбаний у ТОВ «Автомобільна компанія «Дінас-Сервіс» за видатковою накладною № РН-000099 від 20.08.2008 р., який використовується для перевезення цементу у мішках. Використання придбаного дизпалива у господарській діяльності підтверджено даними подорожніх листів вантажного автомобіля та подорожніх листів службового легкового автомобіля, з урахуванням норм витрат палива.

Всі первинні документи щодо зазначених господарських операцій позивачем були надані перевіряючим під час проведення перевірки та до суду.

При визначенні норм витрат палива позивачем використовувались «Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», затверджені наказом Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 р. № 43 (із змінами і доповненнями, останні з яких внесені наказом Міністерства інфраструктури України від 24 січня 2012 року № 36), з урахуванням результатів роботи транспорту в різних умовах.

ТОВ «ТДХ» на підставі п.138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.10.3 ст. 138 ПКУ віднесено витрати на придбання дизпалива у сумі 49 883,38 грн. по ТОВ "АВАНГАРД 10" та у сумі 2433,33 грн. по ТОВ "ПРЕСТИЖ 10" до складу витрат на збут у відповідних податкових періодах.

Отже, недоведеною є викладена в акті перевірки інформація, щодо, нібито, встановленого факту відсутності реальності вчинення господарських операцій контрагентами-постачальниками ТОВ «АВАНГАРД 10» (п. н. 37093902) та ТОВ «ПРЕСТИЖ 10» (п. н. 37093991) у травні 2014 року та червні 2014 року свідчить про неможливість отримання ТОВ «ТДХ» товарно-матеріальних цінностей від вищевказаних контрагентів, оскільки вона не стосується взаємовідносин ТОВ «ТДХ» з останніми, так як жодна норма чинного законодавства не передбачає вплив стану контрагента - продавця, декларування їм податків та їх сплати на формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, покупцем.

Також, суд звертає увагу на те, що у періоді, що перевірявся, ТОВ "АВАНГАРД 10" та ТОВ "ПРЕСТИЖ 10", відповідно вимог п. 201.4 ст. 201 ПКУ, видали ТОВ «ТДХ» податкові накладні на поставлене ними дизпаливо на загальну суму 59 860,00 грн., у т. ч. ПДВ 9 976,62 грн. (ТОВ "АВАНГАРД 10") та на суму 2920,00 грн., у т. ч. ПДВ 486,67 грн. (ТОВ "ПРЕСТИЖ 10"). Перелік податкових накладних вказано на сторінках 29-32 акту перевірки.

Всі податкові накладні, зазначені в акті перевірки, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПКУ та внесені ТОВ "АВАНГАРД 10", ТОВ "ПРЕСТИЖ 10" до Єдиного реєстру податкових накладних.

Таким чином, ТОВ «ТДХ», на підставі п. 198.2, п.198.3, п. 201.10 ст. 201 ПКУ ПДВ, по вказаним в акті податковим накладним в сумі 9 976,62 грн. по ТОВ "АВАНГАРД 10" та в сумі 486,67 грн. по ТОВ "ПРЕСТИЖ 10", правомірно віднесено до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Так, у пункті 201.6 ст. 201 ПКУ зазначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як свідчать докази у справі ТОВ «ТДХ» було отримано від Основ'янської ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області лист від 18.09.2014 р. №13899/10/20-38-22-03-11, щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно взаємовідносин з ТОВ «АВАНГАРД 10», з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат) та податкових зобов'язань (доходів) за червень 2014 р. на суму ПДВ- 3893,33 грн.

ТОВ «ТДХ», листом від 03.10.2014 № 03/01, надано пояснення з їх документальним підтвердженням на запит Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Перевірка ТОВ «ТДХ» з даного питання податковими органами не проводилась.

ТОВ «ТДХ» не отримувало від контролюючих органів повідомлення про наявність у Єдиному реєстрі розбіжностей з контрагентом ТОВ "ПРЕСТИЖ 10".

Таким чином, органи ДФС не наділені Законом правом самостійно, у тому числі на підставі даних аналітичної системи ІС «Податковий блок» шляхом співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів, визначати підстави не включення будь яких сум до податкового кредиту.

А від так, висновки фахівців ДФС, щодо порушення ТОВ «ТДХ» п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4, ст.201 ПКУ та зайвого включення до податкового кредиту суми у розмірі 9 976,62 грн. по операціях з ТОВ "АВАНГАРД 10" та суми у розмірі 486,67 грн. по операціях з ТОВ "ПРЕСТИЖ 10", є необґрунтованими та суперечать чинному законодавству.

В акті перевірки зазначено порушення п.44.1 ст.44, п.138.2, п.139.1.9 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, в результаті чого ТОВ «ТДХ» завищено витрати на загальну суму 3761968 грн. за 2014 рік в частині взаємовідносин з ПП «АДОНІС» та п.185.1, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, в результаті чого завищено суму податкового кредиту на 752394 грн., по податковим накладним, які складені за результатами проведених господарських операцій з ПП «АДОНІС», оформлених документами (видатковими накладними), які не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

У періоді, що перевірявся, ТОВ «ТДХ» укладено з ПП «АДОНІС» (податковий номер 30317066) Договір поставки від 12.03.2014 р. №12/03-14.

Згідно умов договору Продавець (ПП «АДОНІС») зобов'язується передати у власність Покупця (ТОВ «ТДХ») товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість. Товаром за цим Договором є цемент.

Пунктом 1.2 Договору передбачено наступне:

Найменування, асортимент, кількість, ціна товару, а також умови поставки товару вказуються в Специфікаціях до Договору, які сторони будуть укладати протягом терміну дії Договору та які будуть складати невід'ємну частину цього договору.

ТОВ «ТДХ» та ПП «АДОНІС» до Договору поставки від 12.03.2014 р. №12/03-14 підписані наступні специфікації на поставку портландцементу:

1) від 12.03.2014 №1 на загальну суму 318600,00 грн., у т.ч. ПДВ 53100,00 грн.;

2) від 01.04.2014 №2 на загальну суму 518000,00 грн., у т.ч. ПДВ 86333,33грн.;

3) від 01.05.2014 №3 на загальну суму 1202500,00 грн., у т.ч. ПДВ 200416,67 грн.;

4) від 30.05.2014 № 6 на загальну суму 1166795,00 грн., у т.ч. ПДВ 194465,83 грн.;

5) від 01.07.2014 № 7 на загальну суму 1299763,75 грн., у т.ч. ПДВ 216627,29 грн.;

6) від 01.08.2014 №8 на загальну суму 133200,00 грн., у т.ч. ПДВ 22200,00 грн.

Так, у вищевказаних специфікаціях зазначено наступне:

Умови постачання: залізничним транспортом на умовах СРТ станція вантажоотримувача, згідно заявки Покупця в межах Харківської області.

Вантажовідправник: ПАТ «ЮГцемент».

Вантажоотримувач: товариство з обмеженою відповідальністю «ТДХ».

Виробник: ПАТ «ЮГцемент».

Згідно міжнародних комерційних умов умови CPT поставки означає ("фрахт / перевезення оплачені до"), що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов'язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту.

Портландцемент доставлено залізничним транспортом згідно відповідних накладних, в яких зазначено наступне:

У графі 1 «Відправник» - ПАТ «ЮГцемент».

У графі 2 «Одержувач» - ООО «ТДХ».

У графі 20 «Найменування товару» є посилання на фірму «Адонис»

Суд звертає увагу, що правилами оформлення перевізних документів, затверджено Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 N 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 863/5084 визначено наступне:

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України, або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами, згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

При складанні вищевказаних залізничних накладних додержані всі, вказані у Правилах оформлення перевізних документів, норми.

Отже, ТОВ «ТДХ» у бухгалтерському обліку оприбутковано портландцемент на загальну суму 3761968,00 грн. на підставі прибуткових накладних, отриманих від постачальника - ПП «АДОНІС», що відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) від 16.07.1999 р. № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704.

Перелік прибуткових накладних наведено на сторінках 11-15 акту перевірки.

Наведені в акті перевірки прибуткові накладні мають обов'язкові реквізити, передбачені п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посаду і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції скріплені печаткою.

На підставі п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4. ст. 138 ПКУ витрати на придбання портландцементу віднесені до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, у відповідних податкових періодах.

Враховуючи вищевикладене, висновки фахівців ДФС щодо порушення ТОВ «ТДХ» вимог п.44.1 ст.44, п.138.2, п.139.1.9 ПКУ, щодо завищення витрат на загальну суму 3761968 грн. за 2014 рік в частині взаємовідносин з ПП «АДОНІС», є необґрунтованими та суперечать чинному законодавству.

Таким чином, у періоді, що перевірявся, ПП «АДОНІС», відповідно вимог п. 201.4 ст. 201 ПКУ, видані ТОВ «ТДХ» податкові накладні на загальну суму 4514363,64 грн., у т. ч. ПДВ 752393,94 грн. Перелік податкових накладних вказано на сторінках 36-37 акту перевірки.

Всі податкові накладні, зазначені в акті перевірки, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПКУ та внесені ТОВ «ТДХ» та ПП «АДОНІС», згідно Розділу ХХ п. 11 Перехідних положень ПКУ, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Таким чином, ТОВ «ТДХ» на підставі п. 198.2, п.198.3, п.201.10 ст. 201 ПКУ ПДВ, по вказаним в акті податковим накладним, в сумі 752393,94 грн. віднесено до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржувані рішення є законними та обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 27770,35 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.02.2016 року № та № , прийняті щодо товариства з обмеженою відповідальністю "ТДХ".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТДХ" (61124, м. Харків, вул. Каштанова, буд. 29, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 27770,35 (двадцять сім тисяч сімсот сімдесят) грн. 35 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18.03.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.