Справа № 2а-847/2010
Суддя: Логвінова О. В.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-847/2010
Провадження № 847/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2010 року суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського .району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Київський районний суд м Полтави з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, посилаючись те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомога в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, в 2008-2009 роках така допомога виплачувалася у неповному обсязі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», якими було викладено в новій редакції ст, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Разом з тим, відповідач в порушення вимог Конституції України, не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії в повному обсязі. Просила визнати не донарахування та невиплату щомісячної І соціальної допомоги неправомірними, зобовязати відповідача провести донарахування з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року в сумі 2464,20 гри. та стягнути зазначену суму.

Суддя вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та проведення судового засідання на основі наявних матеріалів.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р, № 2195-ІУ, набрав чинності 01.01 2006 р ).

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст, 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п, 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2008 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення встановленого розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Пунктом 8 Постанови було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2, з 1 жовтня - 49,8 гривні. Тому підвищення до пенсії категорії дітей війни управлінням Пенсійного фонду України у 2008 році з 22 травня 2008 року нараховувалось в розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, пріоритетності законів над підзаконними актами, рішення Конституційного Суду України від 22.05,2008 та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суддя дійшов висновку, що з 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві повинно було нараховувати га

іачувати позивачу доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей Іни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008, оскільки з моменту ухвалення Конституційним судом рішення щодо конституційності п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких конодавчих актів України», ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 повинен в нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про іальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний жет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з чою нормою зазначеного закону, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України івського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням пенсії на ЗО % з розміру мінімальної нсїї за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за 2008 рік з 22 вня по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік з 01 січня по 31 грудня 2009 року (межі позовних вимог) з урахуванням ведених виплат та провести відповідні виплати.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни озмірі 30%, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний змір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового імуму для осіб, які втратили працездатність

При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною шою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт..що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним онодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав дини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм лізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися j зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має тематичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суддя вважає за можливе тасувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку наченого підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для ^значення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії редбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію начення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не еречить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не Ге буй підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на с:?=; пункту 5 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до он : з Пдо загале-с обов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії иймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним авлінням Пєн: йнс-та йонау . країни за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України <ювсю:с:о юну в м. Пол-sa: Вс-з>:в/*>іи s. щевикладене, суддя вважає Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. лтаві належним відлов дз-ev -с даній справі

Враховуючи зю юс- суддя приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду аїни Київського району в v зв та /снити песеоахунок пенсії позивача за період з 22 травня 2008 року по <09 року з підвищенням пенсії .-з 30 ю з резм.оу мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про альнообовязкове пенсійне страхувати та прозести відповідні виплати.

Розглядаючи позовні вимоги приходить до наступних висновків.

Статтею 58 Закону України ".Про державний бюджент України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" на 2008 рік затверджено грсж.'тасвлї u - му* для ссю. які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривн з 1 -.тата? ¦ :Уг та/ееио Отже, у 2008 році виплаті підлягали та* с.м.та --з*, з:---: равєнь 481 х30%=144,3 гри. : (з 22 по 31 трзв-а-4? та ю- рвень 481 х30%=144,3 гри.; ипень 482х30%=144.6 грн.; рпень 482х30%=144.6 грн.; ересень 482х30%=144,6 грн. ; жовтень 498х30%=149,4 грн.; истолад 498х30%=149,4 грн. ; удень 498х30%=149,4 грн.:

сього: 1170, 60 грн. (з розрахунку з 22 травня по 31 грудня - і С72 85 грн.і

Натомість, відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р № 530 «Про деякі питання оціального захисту окремих категорій громадян» дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, підвищення органами пенсійного фонду у 2008 році проводилося у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Таким чином, позивачем не до отримано у 2008 році з 22 травня по 31 грудня - 682,65 грн. (1072,85 ~ 390,2).

Статтею 54 Закону України «Про. Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних! демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Отже, у 2009 році виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії: січень 498х30%=149.4 гри,і лютий 498х30%=149,4 грн.; березень 498х30%=149,4 грн,: квітень 498x30%= 149.4 грн.; травень 498х30%~149,4 грн.; червень 498х30%=149,4 грн,; липень 498х30%=149,4 грн ; серпень 498х30%=149,4 грн.; вересень 498x30%=149,4 грн.; жовтень 498x30%=149,4 грн.; листопад 498x30%=149,4 грн.; грудень 498х30%=149,4 грн.; всього: 1792.80 грн.

Натомість, протягом 2009 року позивачу виплачувалось щомісячно по 49,80 грн.

Таким чином, позивачем не до стримано у 2009 році з січня по 31 грудня -1195.20 грн.

Разом з тим, суддя виходить з того, що перерахунок пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України в порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з урахуванням вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкое- державне пенсійне страхування» щодо індексації пенсійних виплат, тому суд не може перебирати на себе функцію зд 5снення перерахунку та нарахування пенсії, покладену законодавством на зазначені органи, і не може зобовязати управлін-я нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може зобов'язати лише здійснити дії щодо перерахуй-. пенс з уоахуванням вимог законодавства.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми задоволенню не підлягають

із змісту позознс: заяви та заперечень відповідача вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується бездіяльність управління Пек иного ф онду України щодо не нарахування зазначеного підвищення до пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 11 К-С 'Ара чи з четою повного захисту прав та інтересів позивача, суддя вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та виз-ам бездіяльність даного управління протиправною, в частині не нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст. 5 Закочу України «Про соціальний захист дітей війни», з розміру, встановленого ст, 28 Закону України «Про загальнообов"язкове страхування», за період 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року

Що стосується строк в звернення позивача до суду, то суд вважає, що такий строк не пропущено, згідно ч.2 ст.87 Закону України Пс пенс йне забезпечення» суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий -а: без обмеження будь-яким строком.

Згідно вимог ч 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного керуючись ст. 64,152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом Укра -/ ро а.звання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71 160-163 Кодексу адміністративного судочинства У - да чи суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району

в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві протиправною в частині не нарахування підвищеная до пенсії ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за пер.зд з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 у року по 31 грудня 2009 року,

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня складання постанови в повному обсязі та подачі апеляційної скарги у 20- денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження, в порядку, визначеному ст. 186 КАС України.

Суддя О.В. Логвінова