Справа № 802/3841/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

02 листопада 2015 р. Справа № 802/3841/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н. Л. перевіривши виконання вимог ст.ст. 105, 106 КАС України за позовною заявою

Державної фінансової інспекції у Вінницькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницький державний педагогічний університет ім. Михайла Коцюбинського

про стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів.

За правилами, встановленими пунктами четвертим та шостим частини першої статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою, та доданими матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Так, відповідно до бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 рокувідмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №802/2767/15-а за позовною заявою Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницький державний педагогічний університет ім. Михайла Коцюбинськогопро стягнення коштів за податковим боргом, яка набрала законної сили 15 вересня 2015 року.Таким чином, є така, що набрала законної сили ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами про відмову у відкритті провадження. Крім того, встановлено тотожність адміністративних спорів про той самий предмет і з тих самих підстав у справах №802/2767/15-а та №802/3841/15-а. Дії позивача щодо повторної подачі аналогічної позовної заяви суд розцінює як такі, що суперечать вимогам пункту 2 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, саме: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Суд також зазначає наступні обставини.

Правовий статус органів державного фінансового контролю в Україні визначається Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон), Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Стаття 2 цього Закону передбачає, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

З огляду на викладене органи державного фінансового контролю під час здійснення своїх повноважень діють як суб'єкти владних повноважень. Тому всі спори, які випливають із функціональної діяльності цих органів, належать до юрисдикції адміністративних судів.

За змістом статті 10 Закону органу державного фінансового контролю, серед іншого, надається право: вимагати від керівників підконтрольних установ проведення інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів і розрахунків, у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій - звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій; при проведенні ревізій вилучати у підприємств, установ і організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про порушення, а на підставі рішення суду - вилучати до закінчення ревізії оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів; вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Варто враховувати, що органи державної фінансової інспекції як суб'єкти владних повноважень мають право, зобов'язані звернутися до адміністративного суду лише у разі, коли таке право чи обов'язок прямо передбачено законом.

Виходячи з аналізу вказаних норм, можна дійти висновку, що орган державного фінансового контролю має право звертатися до суду з адміністративними позовами про стягнення у дохід держави коштів тільки з підконтрольних установ. Такі спори підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства і предметно підсудні окружним адміністративними судам.

Аналогічна позиція наведена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Таким чином, при вирішенні питання щодо юрисдикції даного спору за участю органу державного фінансового контролю суд керується зазначеними положеннями і, виходячи із встановлених з позовної заяви обставин, зауважує, що в даному випадку орган державного фінансового контролю звертається з позовом про стягнення коштів не з підконтрольної установи.

Враховуючи викладене вище приходжу до висновку, що даний спір не підсудний адміністративному суду.

Керуючись ст. 107, п.2 ч.1 ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницький державний педагогічний університет ім. Михайла Коцюбинського про стягнення коштів

Копію ухвали, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами в зазначеній частині, повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Крапівницька Н. Л.