Справа № 1170/2а-4189/11
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року Справа № 1170/2а-4189/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді: Нагібіної Г.П.

при секретарі Дигас В.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення ОСОБА_4 та УМВС України в Кіровоградській області про визнання протиправними рішень, дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в кому, з урахуванням заяви просить:

- визнати неправомірною (такою, що видана без належних на те повноважень, всупереч ст.ст. 20, 21 Дисциплінарного статуту ОВС і законодавчо визначеному порядку реєстрації та розгляду звернень до Міністра внутрішніх справ України ) та скасувати вказівку від 17.07.2009 № 6/6-Х-1216 (а.с.42) заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення МВС України ОСОБА_4 щодо покладання на УМВС України в Кіровоградській області обов'язку з перевірки фактів, вжиття заходів реагування та надання відповіді за скаргою ОСОБА_3 до Міністра внутрішніх справ України на протиправні рішення і дії УМВС України в Кіровоградській області;

- визнати протиправними (такими, що вчинені без належних на те повноважень, всупереч ч.І ст.5 Закону України "Про міліцію" і законодавчо визначеному порядку реєстрації та розгляду звернень до Міністра внутрішніх справ України) дії УМВС України в Кіровоградській області, пов'язані з виконанням неправомірної вказівки від 17.07.2009 № 6/6-Х-1216 (а.с.42) заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення МВС України ОСОБА_4 щодо розгляду скарги ОСОБА_3 від 09.07.2009, адресованої Міністру внутрішніх справ;

- зобов'язати УМВС України в Кіровоградській області - скасувати рішення від 06.08.2009 щодо затвердження та відізвати з МВС "Висновок за матеріалами службового розслідування, викладених у скарзі ОСОБА_5О." пов'язаний з виконанням неправомірної вказівки заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення МВС України ОСОБА_4 щодо розгляду скарги ОСОБА_3 від 09.07.2009, адресованої Міністру внутрішніх справ.

В попередньому судовому засіданні представник позивача уточнив зміст позовних вимог. В пункті 1 прохальної частини позовної заяви, він просить визнати неправомірним та скасувати рішення у формі вказівки. Пункт 2 прохальної частини позовної заяви представник позивача конкретизував та просив визнати незаконними дії УМВС України в Кіровоградської області щодо позбавлення права позивача на звернення до Міністра Внутрішніх справ України та отримання відповіді саме від Міністра внутрішніх Справ України зазначивши, що такі дії мали місце 20 липня 2011 р. Крім того, представник позивача зазначив, що також неправомірні дії УМВС України в Кіровоградській області полягали в тому, що управління виконувало неправомірні, як на його думку, вказівки заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення ОСОБА_4, які мали місце саме 06.08.2009 р. Стосовно пункту 3 прохальної частини позовної заяви, представник позивача конкретизував, що просить суд визнати незаконним та скасувати рішення заступника начальника УМВС України в Кіровоградській області підполковника міліції ОСОБА_6 стосовно прийняття ним щодо погодження висновку за матеріалами службового розслідування.

Судом на обговорення осіб, які беруть участь у справі поставлене питання щодо заміни відповідача на належного відповідача в звязку з тим, що заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти заміни відповідача на належного відповідача МВС України, зазначив, що ОСОБА_4 повинен бути самостійним відповідачем.

Представник відповідача не заперечував проти заміни відповідача.

Зі змісту факсу отриманого від МВС України вбачається, що ОСОБА_4 звільнений з органів внутрішніх справ (а.с.151).

За змістом статті 52 КАС України передбачено, що суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про неможливість заміни відповідача, оскільки позивач заперечує проти цього, а необхідності у залученні органу МВС України не має, оскільки МВС України як відповідач і так вже є стороною по справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 99 КАС України (в редакції, діючій на момент звернення з позовом до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

30 липня 2010 року набрав чинності Закон України №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", яким внесені зміни в положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку (стаття 100 КАС України в редакції від 7 липня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є дії та бездіяльність відповідача, вчинені при проходженні позивачем служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Спеціальним законом Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22.02.06 №346-IV, встановлено лише строки звернення до суду з приводу оскарження дисциплінарних стягнень. Оскільки інші питання оспорювання рішень, дій, бездіяльності у відносинах з приводу прийняття громадян на службу в органи внутрішніх справ, її проходження, звільнення зі служби, спеціальними законами не врегульовані, слід виходити із строків звернення до суду, визначених ч.1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, яка передбачає, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються: у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду тощо.

Ухвалою від 31 жовтня 2011 р. про залишення позовної заяви без руху суддею звернуто увагу позивача на питання щодо дотримання строків звернення до суду і запропоновано надати заяву в разі їх пропущення, як це передбачено пунктом 5 частини 1 статті 106 КАС України.

В ході попереднього судового розгляду судом постановлене на обговорення питання щодо дотримання строків позивачем на звернення до суду.

Представник позивача, як в своій заяві від 18.11.2010 р. (а.с.129-131) так і в судовому засіданні зазначав суду, що оскільки є ухвала судді Кармазиної Т.М. від 07 липня 2010 р. про відкриття провадження по справі, а відтак питання питання щодо дотримання строків звернення до суду вже вирішено, тому не може більше вирішуватись судом.

Суд критично оцінює такі пояснення представника позивача з огляну на наступне.

Позивач звернувся до адміністративного суду 07 липня 2010 р., а спірні правовідносини виникли в 2009 р. а протязі липня серпня 2009 р. Суд погоджується з позицією представника позивача, що всі його звернення до відповідачів пов'язані з проходження ним публічної служби, а відтак сплата судового збору за такою категорією справ не передбачена.

На день звернення до суду частина 1 статті 106 КАС України була викладена в такій редакції, а саме: у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частина 3 статті 100 КАС України (на час звернення позивача до суду) передбачала, що позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

А частини 1 цієїю статті (в редакції на час звернення позивача до суду) визначала, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Аналіз вищезазначених норм КАС України в редакції чинній на час звернення позивача до суду, дає підстави суду дійти висновку, що приймаючи ухвалу від 07 липня 2010 р. про відкриття провадження по справі, судя не мав правових підстав перевіряти на даній стадії питання щодо дотримання строків звернення до суду, а відтак посилання представника позивача на те, що питання щодо дотримання строків вже вирішено не грунтується на нормах закону.

Як встановлено в попередньому судовому засіданні позивач просить визнати незаконними рішення та дії відповідачів, які мали місце з липня по серпень 2009 р.

Таким чином, суд вважає, що, звернувшись до суду з даними позовними вимогами лише 07.07.2010 р., позивач пропустив строк, встановлений ст. 99 КАС України, ч.1 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 121 КАС України, за наслідками підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Судом двічі звернуто увагу позивача на питання щодо дотримання строків звернення до суду, як в ухвалі від 31.10.2011 р. про залишення позовної заяви без руху, так і під час попереднього судового засідання. Заяви про поновлення строку на звернення до суду представник позивача суду не подав, а відтак позовна заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

Проте, суддя вважає за необхідне розяснити ОСОБА_5, що він має право звернутися до адміністративного суду з даним позовом, надавши при цьому заяву про поновлення строку на звернення до суду.

Враховуючи висновок суду про залишення позовної заяви без розгляду, клопотання про витребування доказів також залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 121, 160, 165, 186, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, заступника начальника інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення ОСОБА_4 та УМВС України в Кіровоградській області про визнання протиправними рішень, дій та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_3, що дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до адміністративного суду після усунення обставин, що стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду (подання заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду).

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня постановлення ухвали, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_7