Справа № 813/98/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року справа № 813/98/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача - Равлюка Т.І.

представника відповідачів - Каранця Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «На Руській» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «На Руській» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 04.01.2016 № 1/2100/19161421 та податкового повідомлення-рішення від 11.01.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що не погоджується з висновками акту перевірки та винесеними його підставі рішенням про застосування фінансових санкцій та податковим повідомленням-рішенням. Звертає увагу на те, що в акті перевірки не зазначено місця зберігання пляшок, не зафіксована інформація, яка б належним чином дозволила ідентифікувати продукцію, зокрема: дата виробництва алкогольних напоїв, тип, номер, зовнішній вигляд алкогольної продукції, опис зображення, тощо, не вказано чи призначалась вона для продажу чи для власного споживання, що в свою чергу не може бути порушення вимог ч.35 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Зазначає, що ні перед проведенням перевірки, ні під час її проведення будь-яких фактів реалізації будь-яких алкогольних напоїв не встановлено та не доведено належними та допустимим доказами. Оскільки, висновки податкового органу викладені в акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими і відповідно винесені на їх підставі рішення про застосування фінансових санкцій та податкове повідомлення рішення є необґрунтованими, такими що суперечать нормам чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Галицькому районі Головного управління ДФС у Львівській області, подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами проведеної перевірки підприємця складено акту якому зазначено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснено зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання та порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання). Вказує, що позивач не представив до перевірки довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру та накладних на отримання алкогольних напоїв, що знаходились на зберіганні в кафе-барі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні письмові заперечення підтримав з мотивів, наведених у них. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

24 грудня 2015 року Головним управління Державної фіскальної служби України у Львівській області проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «На Руській» () з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено Акт № 13/228/2100/19161421 від 24.12.2015 року.

Згідно Акту перевірки № 13/228/2100/19161421 від 24.12.2015 року встановлено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», - здійснено зберігання алкогольних напоїв в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання та порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання).

На підставі Акту перевірки № 13/228/2100/19161421 від 24.12.2015 року Головним управління ДФС України у Львівській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 1/2100/19161421 від 04.01.2016 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру в сумі 30780,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2016 року, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 61740,00 грн.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія АОО №375320 ТзОВ «На Руській» зареєстровано виконавчим комітетом Львівської міської ради 14.11.1995 року. 12.06.2015 року позивачу видано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, у якій місце здійснення торгівельної діяльності зазначено м.Львів вул..Руська,8 магазин-кафе.

Згідно комплексної заявки-договору від 16 листопада 2015 року, укладеного між ТзОВ «На Руській» та ТзОВ «Львівські Ярмарки», ТзОВ «На Руській» прийняв у строкове користування на ярмарку на проспекті Свободи будиночок №37 площею 6 кв.м. для здійснення експозиції харчової продукції.

Позивач зазначає, що накладні на здійснення переміщення товару знаходились на місці експозиції товару, перевіряючі не просили надати такі для перевірки. Крім того, позивач зазначає, що в додатку №1 до акту перевірки зазначено ціни товару, які не відповідають цінам реалізації у магазині-кафе на Руській,8..

Позивачем на підтвердження ціни товару та належного обліку долучено до матеріалів справи документи на придбання товару, а саме: договір поставки № 26/06/01 від 26.06.2014 року, укладений між позивачем та ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Абсолютний стандарт» та специфікацію до договору від 20.11.2015 року, видаткові накладні № Рн-12-07-005 від 07.12.2015 р., № РН-11-05-002 від 05.11.2015 р., РН-12-02-007 від 02.12.2015р., РН-11-26-001 від 26.11.2015р., РН-11-11-006 від 11.11.2015р., РН-10-30-003 від 30.10.2015р., РН-11-09-003 від 09.11.2015р.; товарно-транспортні накладні від 07.12.2015 р.,05.11.2015 р.,02.12.2015 р.,26.11.2015р.,11.11.2015р.,30.10.2015 р.,09.11.2015 р. та документи на переміщення товару, а саме: накладні №1/12 від 12.12.2015 року, №1/13 від 12.12.2015 року.

Згідно накладних на переміщення товару від ТзОВ « На Руській» по вул. Руська,8 до ТзОВ «На Руській» АДРЕСА_1 №1/12 від 12.12.2015 року, №1/13 від 12.12.2015 року ціна товару, який знаходився за адресою м.Львів АДРЕСА_1 становить 6109,00 грн.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ревізори - інспектори, що проводили перевірку ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що ціни диктував продавець, документів на переміщення не надано.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який пояснив, що працює у позивача продавцем, на час ярмарки по черзі з іншими працівниками працював на проспекті Свободи, продаж алкоголю не здійснювали. Прийшли перевіряючі, чекали на керівництво, з керівництва ніхто не приїхав, склали акт, свідок повідомив, що нічого підписувати не буде. Накладні на переміщення товару знаходились в даному приміщенні, перевіряючі не казали їх показати. На запитання чи диктував ціни відповів, що не диктував, так як ніхто про це не просив.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за N 751/4044, яке визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності, розроблена методологія та порядок визнання та первісної оцінки запасів, оцінки запасів на дату балансу та розкриття інформації про запаси в примітках до фінансової звітності.

Вказане Положення (стандарт) визначає що запаси - це активи, які, зокрема, і утримуються для подальшого продажу за умов звичайної господарської діяльності. Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю.

Враховуючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, на придбання та переміщення товару, пояснення свідка ОСОБА_5, яким повністю спростовано пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд вважає, що позивачем повністю підтверджено, що товари, які знаходились за адресою м.Львів АДРЕСА_1, були обліковані позивачем у встановленому порядку, а тому податкове повідомлення - рішення від 11.01.2016 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо рішення про застосування фінансових санкцій від 04.01.2016 № 1/2100/19161421 то суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 1 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено:

місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно ст. 15 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків. До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.

Виключення місць зберігання з Єдиного реєстру здійснюється органом доходів і зборів, який вносив його до Єдиного реєстру, на підставі письмової заяви суб'єкта господарювання, що був заявником такого місця зберігання, або у разі анулювання ліцензії, виданої такому суб'єкту господарювання відповідно до цього Закону, шляхом прийняття відповідного письмового розпорядження не раніше ніж через 10 робочих днів з моменту виникнення передбачених цим Законом підстав.

Згідно ст. 17 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень ( абз. 11).

Позивачем не надано суду доказів внесення до Єдиного реєстру місць зберігання місце зберігання алкогольних напоїв за адресою м.Львів АДРЕСА_1, а тому суд вважає, що позивачем порушено абзац 11 ст.17 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Разом з тим, згідно накладних на переміщення товару №1/12 від 12.12.2015 року, №1/13 від 12.12.2015 року ціна товару, який знаходився за адресою м.Львів АДРЕСА_1 становить 6109,00 грн., а тому до позивача повинна бути застосована фінансова санкція в розмірі 17000 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій від 04 січня 2016 року №1/2100/19161421, слід визнати протиправним та скасувати частково на суму 13870грн. (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят грн.).

Щодо судових витрат, то згідно ст.94 КАС України такі слід стягнути з відповідачів пропорційно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11 січня 2016 року, винесене Державною податковою інспекцією у Галицькому районі Головного управління ДФС у Львівській області.

Визнати протиправним та скасувати частково рішення про застосування фінансових санкцій від 04 січня 2016 року №1/2100/19161421, винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області, на суму 13870грн. ( тринадцять тисяч вісімсот сімдесят грн.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «На Руській» судовий збір в сумі 926,1( дев»ятсот двадцять шість грн..10 коп) грн., з Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «На Руській» судовий збір в сумі 208,05 ( двісті вісім грн.. 05 коп) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 15.03.2016 року.