Справа № 392/1029/15-а
Суддя: Кратко Д. М.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/1029/15-а
Провадження № 2-а/392/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Тамка С.О., Линник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913;

- визнати протиправними дії Маловисківської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року, яке не було розглянуто;

- визнати протиправними дії Маловисківської міської ради щодо ухилення та умисного невиконання постанов Дніпропетровського апеляційного суду від 11 квітня 2013 року та від 07 квітня 2015 року та зобов'язати їх виконати;

- постановити окрему ухвалу про наявність в діях посадових осіб Маловисківської міської ради ознак злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України «Невиконання судового рішення», статтею 365 Кримінального кодексу України «Перевищення влади або посадових повноважень», статтею 366 Кримінального кодексу України «Службовий підлог» та направити її суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та для притягнення до відповідальності, згідно закону;

- постановити рішення про надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, площею 1310 кв.м., в тому числі 1000 кв.м. - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, 310 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

22 січня 2016 року ухвалою суду було прийнято до розгляду заяву позивача про зміну (доповнення) позовних вимог від 20 січня 2016 року, в частині наступних позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок п'ятої сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 29 вересня 2015 року № 956;

- визнати протиправним та скасувати акт постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16 липня 2014 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.), грошової суми в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, грошової суми в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяних матеріальних збитків.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона 21 листопада 2011 року звернулася із заявою до відповідача про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки, загальною площею 1310 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 проте їй було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_4 оскаржила його до суду першої інстанції, проте у задоволенні позову було відмовлено. В подальшому Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року було визнано протиправною бездіяльність Маловисківської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення за зверненням ОСОБА_4 від 21.11.2011 р. і суд зобов»язав Маловисківську міську раду розглянути та прийняти рішення у встановленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21.11.2011р..

В подальшому на виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року рішенням Маловисківської міської ради № 745 від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 було відмовлено в наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно поданої заяви від 21.11.2011 р.. Не погоджуючись з рішенням органу місцевого самоврядування позивач оскаржила його суду, її позовні вимоги були задоволені частково. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року рішення Маловисківської міської ради № 745 від 20 травня 2014 року було скасовано та зобов»язано орган місцевого самоврядування надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку технічною документації - проекту відведення земельної ділянки площею 1310,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

28 травня 2015 року на виконання Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, Маловисківською міською радою було прийнято рішення № 913, з яким вона не погоджується, з тих підстав, що відповідач умисно вніс до нього свої доповнення та застереження, що на думку позивача унеможливлює виконання судового рішення та перешкоджає його виконанню, так як такі вимоги, застереження та умови не ґрунтуються на чинному законодавстві України, зокрема в оскаржуваному рішенні зазначено: «орієнтованою площею», покладені певні обов»язки на землевпорядну організацію під час розробки та виготовлення проекту землеустрою та зобов»язано користувача - замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою ділянки у власність та надати його на розгляд Маловисківській міській раді. В разі невиконання одного із пунктів даного рішення, воно втрачає чинність. Додатково обґрунтовуючи, це тим, що порушується конституційний принцип рівності громадян перед законом.

Також позивач просить суд за наслідками розгляду вказаної справи звернутися в порядку передбаченому ст. 166 КАС України про вчинення посадовими особами Маловисківської міської ради кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 365, 366, 382 КК України (т. 1 а.с. 2-8).

В обґрунтування позовних вимог викладених в заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначає, що оскільки відповідачем не було виконано Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, то державним виконавцем було застосовано до Маловисківської міської ради стягнення у виді накладення штрафів.

В подальшому 29 вересня 2015 року Маловисківською міською радою було прийнято рішення № 956, яким було: п. 1 внесено зміни до п. 2 рішення від 28 травня 2015 року № 913, виклавши його у такій редакції: «Надати згоду на розроблення технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для таких цілей: ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку у власність загальною площею 1310 кв.м., в тому числі: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 310 кв.м. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1». п. 2 Інші рішення міської ради від 28 травня 2015 року № 913 залишити без змін.

В обґрунтування незаконності рішення Маловисківської міської ради № 956 від 29 вересня 2015 року зазначає, що таким рішенням не усунуто вимоги, доповнення та застереження, що викладені в рішення Маловисківської міської ради № 913 від 07 квітня 2015 року, яким порушується конституційний принцип рівності громадян перед законом.

Позивач зазначає, проте, що 28 жовтня 2015 року головним державним виконавцем було внесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України міського голову Гульдаса Ю.Л. по факту умисного невиконання рішення суду, однак жодних результатів це не дало, оскільки посадові особи Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області приховують в діях міського голови склад та подію злочину.

В своєму позові позивач вказує проте, що своїми діями відповідач на протязі більше 4-х (чотирьох) років позбавляє її права гарантованого ст. 41 Конституції України вільно розпоряджатися своєю власністю. Мали місце факти незаконного проникнення до домоволодіння, що підтверджується протоколом судового засідання Маловисківського районного суду Кіровоградської області по справі № 392/1398/14-а та складеним Актом комісії міськради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 26 липня 2014 року, а також посилається на незаконне притягнення її до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що протиправними діями відповідача її моральному та фізичному здоров»ю було завдано значної шкоди, її життя було перенасичено негативними емоціями та психічним переживанням, моральні та матеріальні втрати призвели її позбавлення можливості в отриманні належного лікування, звичок і бажань, у зв»язку із необхідністю відновлення своїх порушених прав. В результаті позбавлення її права вільно розпоряджатися своїм майном, вона була позбавлена можливості продати свій будинок, а отримані грошові кошти витратити на лікування. Тому також просить стягнути з відповідача на її користь упущену вигоду в розмірі 200000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та матеріальні збитки на суму - 1500,00 грн. (т. 2 а.с. 4-6).

Представники відповідача проти позовної заяви та проти заяви про збільшення позовних вимог заперечували з підстав їх безпідставності, необґрунтованості та правомірності дій Маловисківської міської ради, надавши письмові заперечення (т. 1 а.с. 33-38; т. 2 а.с. 61-66).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин (ч. 1 ст. 6 КАС України).

З наведених вище норм законодавства випливає, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб»єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки особи у сфері публічно-правових відносин, створюючи певні негативні праві (юридичні) наслідки для такої особи.

Таким чином у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб»єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку доказам досліджених судом та наданими сторонами, а також витребуваними з власної ініціативи, суд виходить із наступного.

21 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до Маловисківської міської ради про передачу їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 1310 кв.м., в тому числі 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 310 кв.м. - для ведення особисто селянського господарства (т. 1 а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна громадянина ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дружина - ОСОБА_4; спадкове майно складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на земельній ділянці розміром 1310 кв.м. (т. 1 а.с. 240).

Однак 04 січня 2012 року вона отримала лист, яким їй було відмовлено в наданні земельної ділянки у власність з мотивів невідповідності технічної документації, що підтверджує розмір земельної ділянки фактичному стану меж з сусідніми земельними ділянками (т. 2 а.с. 249).

Як вбачається з Постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року по справі № 1112/2050/12, яка була прийнята за розглядом адміністративного позову ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про визнання нечинним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, в задоволенні позовних вимог було відмовлено (т. 2 а.с. 249-250).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року було скасовано постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року по справі № 1112/2050/12, позовні вимоги були задоволені частково та було визнано протиправною бездіяльність Маловисківської міської ради Кіровоградської області щодо ухилення від прийняття рішення за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року. Зобов»язано Маловисківську міську раду Кіровоградської області розглянути та прийняти рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Разом із цим в Постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року встановлено, що захист права ОСОБА_4 на належний розгляд заяви про надання у приватну власність земельної ділянки можливий шляхом - зобов»язання Маловисківської міської ради Кіровоградської області розглянути та прийняти рішення в установленому законом порядку за зверненням позивача (т. 2 а.с. 247).

Рішенням Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року № 745 за наслідками розгляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року у справі № 1112/2050/12 депутатами міської ради було прийнято рішення, яким було відмовлено громадянці ОСОБА_4 в наданні згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1310,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та було рекомендовано користувачу земельної ділянки громадянці ОСОБА_4 привести у відповідність до вищевказаних рішень виконавчого комітету технічний паспорт на земельну ділянку (т. 1 а.с. 82).

Виконувачем обов»язки прокурора Маловисківського району 02 липня 2014 року № 2-1574 було внесено подання до Маловисківської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері земельних правовідносин, у якому було поставлено питання про розгляд подання та вжиття заходів щодо усунення і недопущення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли та про розгляд заяви ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року і прийняття рішення в установленому порядку (т. 2 а.с. 118).

Рішенням Маловисківської міської ради від 31 липня 2014 року № 777 за наслідками розгляду подання виконувача обов»язки прокурора Маловисківського району від 02 липня 2014 року № 2-1574 на рішення Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року № 745 подання було відхилено (т. 1 а.с. 81).

Непогоджуючись із рішенням Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року № 745 ОСОБА_4 оскаржила його до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, за наслідками розгляду адміністративного позову була винесена постанова у справі № 392/1398/14-а від 17 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 6-7).

Як вбачається з постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області в справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання вчинити дії була винесена постанова у справі № 392/1398/14-а від 17 грудня 2014 року, позов було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Маловисківської міської ради Кіровоградської області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 21.11.2011 року № 524 про передачу їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку;

- скасовано рішення сесії Маловисківської міської ради Кіровоградської області від 20.05.2014 року за № 745 «Про надання гр. ОСОБА_4 згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким було відмовлено в наданні згоди на розроблення проекту землеустрою;

- зобов»язано Маловисківську міську раду Кіровоградської області винести на розгляд сесії питання щодо приватизації земельної ділянки, площею 1310 кв.м. ОСОБА_4, що перебуває у її користуванні, з урахуванням технічної документації та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2004 року , зареєстрованого в реєстрі за № 680 та прийняти рішення в установленому законом порядку;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

З Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № 392/1398/14-а за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов»язання вчинити дії вбачається, що у червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив (т. 3 а.с. 1-5):

- визнати незаконними дії відповідача по розгляду звернення позивача від 21.11.2011р. вх. № 524 щодо передачі у власність земельної ділянки;

- скасувати рішення Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року №745 та визнати безпідставною і такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства вимога відповідача, щодо приведення у відповідність наявних у позивача документів;

- зобов'язати відповідача передати позивачу у власність земельну ділянку площею 1310 кв.м., згідно технічної документації та поданої заяви від 21.11.2011 року № 524, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

- встановити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріпити межовими знаками встановленого зразку, згідно технічної документації на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1

- скасувати п.1 протоколу №7 від 10.07.2014 року та п.1 протоколу № 8 від 16.07.2014 року засідання постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів як такі, що не відповідають нормативно-правовим актам;

- скасувати акт постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16.07.2014 року як такий, що не відповідають нормативно-правовим актам.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Маловисківської міської ради на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області в справі № 392/1398/14-а від 17 грудня 2014 року, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 07 квітня 2015 року була прийнята постанова, згідно якої було:

- скасовано постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2014 р. у справі № 392/1398/14-а;

- скасовано рішення тридцятої сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 20.05.2014 року № 745;

- зобов'язано Маловисківську міську раду Кіровоградської області надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку технічної документації - проекту відведення земельної ділянки площею 1310 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

- в решті позову - відмовлено.

Згідно рішення Маловисківської міської ради від 28 травня 2015 року № 913 прийнятого на виконання вимог постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року було (т. 1 а.с.80):

2. Надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для таких цілей: ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку у власність орієнтованою площею 1310 кв.м., в тому числі: 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 310 кв.м. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1. Площу земельної ділянки уточнити проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

3. Землевпорядній організації під час розробки та виготовлення проекту землеустрою:

3.1. При встановленні межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) між територіально-суміжними землями на яких знаходяться жилі будинки і господарські будівлі за адресами: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в обов»язковому порядку залучити власника земельної ділянки, Маловисківську міську раду, та землекористувачів суміжних земельних ділянок;

3.2. При розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 виходити із наявності вільної земельної ділянки для надання орієнтовною площею 1310 кв.м. та з урахуванням вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України.

4. Зобов»язати землекористувача:

4.1. Замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати його на розгляд Маловисківської міської ради;

4.2. використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням;

4.3. утримувати її в належному санітарному стані.

5. В разі невиконання одного із пунктів даного рішення втрачається його чинність.

В подальшому 29 вересня 2015 року рішенням Маловисківської міської ради № 956 прийнятого також на виконання вимог постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року та постанови Відділу ДВС Головного управління юстиції в Кіровоградській області від 21 серпня 2015 року, згідно якого було (т. 2 а.с. 3):

1. Внесено зміни до пункту 2 рішення Маловисківської міської ради від 28 травня 2015 року № 913, та викладено в наступній редакції: «Надати згоду на розроблення технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для таких цілей: ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку у власність загальною площею 1310 кв.м., в тому числі: 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 310 кв.м. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1», тобто виключено з пункту тексту рішення слово «орієнтованою площею».

2. Інші пункти рішення міської ради від 28 травня 2015 року № 913 залишити без змін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913, а також підстав для визнання протиправним та скасування рішення сорок п'ятої сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 29 вересня 2015 року № 956, суд виходить з наступного.

Положення ст. 19, п.п. «б», «в», «г» ч. 1 ст. 20, ч.ч. 2, 3 ст. 20, п. «б» ч. 2 ст. 28, ст.ст. 50, 55, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про землеустрій» ( редакції станом на 28 травня 2015 року) передбачали, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. Землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою ; надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов'язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями. Власники землі, землекористувачі, у тому числі орендарі, при здійсненні землеустрою зобов'язані забезпечити доступ розробникам документації із землеустрою до своїх земельних ділянок, що підлягають землеустрою. Розробники документації із землеустрою зобов'язані: інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в

натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

Крім того, Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року, передбачена участь власника земельної ділянки та суміжних землекористувачів при встановленні (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості).

Таким чином, системний аналіз зазначених вище положень Закону України «Про землеустрій» дозволяє суду зробити висновок, проте, що Маловисківська міська рада приймаючи рішення 28 травня 2015 року № 913 мала право у своєму рішенні висувати додаткові умови щодо покладання обов»язків на заявника - ОСОБА_4 та землевпорядну організацію при розробленні технічної документації проекту - землеустрою щодо залучення власника, тобто міську раду, а також користувачів суміжних земельних ділянок.

Станом на 28 травня 2014 року, тобто на дату прийняття рішення редакція ч.ч. 7, 8, 9 ст. 118, ч.ч. 1, 4 ст. 186-1 ЗК України передбачала, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведенняземельної ділянки та надання її у власність. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Разом із цим суд вважає, що підпункт 4.1. пункту 4 рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913, яким зобов»язано землекористувача замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати його на розгляд Маловисківській міській раді є протиправним оскільки відповідач не мав права зобов»язувати ОСОБА_4 саме зобов»язувати її замовляти виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки це її право замовляти чи не замовляти його виготовлення та відповідно надавати його на розгляд органу місцевого самоврядування. Крім того редакція п/п. 4.1.п. 4 «надати на розгляд Маловисківської міської ради» сама по собі є некоректною та не чіткою, оскільки законодавством передбачено, що проект землеустрою підлягає погодженню.

Тому суд приходить до висновку, що положення підпункту 4.1. пункту 4 рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913 є протиправними і він підлягає скасуванню.

Також суд вважає, що пункт 5 рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913, яким передбачено, що в разі не виконання одного із пунктів даного рішення, втрачається його чинність є протиправними оскільки таким рішенням відповідач фактично позбавляє ОСОБА_4 принципу визначеності при розумінні і виконанні такого рішення, балансу інтересів і залежно від дій чи бездіяльності самої ОСОБА_4 при здійсненні своїх прав щодо земельної ділянки, яку вона має намір отримати у власність дозволяє відповідачу вважати таке рішенням таким, що втратило чинність і тлумачити під невиконанням ОСОБА_4 умов такого рішення - на власний розсуд, що на думку суду є неприпустимим.

Тому суд приходить до висновку, що положення пункту 5 рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913 є протиправними і він підлягає скасуванню.

Разом із цим, суд вважає, що іншими пунктами рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913 - не порушуються права позивача, тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913 підлягає частковому задоволенню з наведених вище підстав.

Крім того, суд погоджується з позивачем, що Маловисківська міська рада необґрунтовано у рішенні № 913 від 28 травня 2015 року зазначила, про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку у власність саме - орієнтованою площею 1310 кв.м..

Проте судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що шляхом прийняття рішення № 956 Маловисківської міської ради від 29 вересня 2015 року, тобто після відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, яке було відкрито лише 21 серпня 2015 року за заявою ОСОБА_4 від 14 серпня 2015 року, відповідачем все ж таки було приведено у відповідність рішення № 913 від 28 травня 2015 року до резолютивної частини зазначеної вище постанови суду, яке спочатку було прийнято до відкриття виконавчого провадження, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року, тобто в добровільному порядку, шляхом внесення до нього змін після відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 184-232).

Враховуючи ту обставину, що відповідач самостійно виправив допущені ним порушення внісши зміни до пункту 2 рішення Маловисківської міської ради № 913 від 28 травня 2015 року своїм рішенням № 956 від 29 вересня 2015 року, то підстав для визнання протиправними дій відповідача і скасування рішень Маловисківської міської ради № 913 від 28 травня 2015 року та № 956 від 29 вересня 2015 року, суд не вбачає підстав, оскільки порушене право позивача було відновлено самостійно відповідачем і приведено у відповідність до вимог постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року.

При розгляді позовної вимоги щодо визнання протиправними дій Маловисківської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року, яке не було розглянуто, суд виходить з наступного.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року було скасовано постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року по справі № 1112/2050/12, позовні вимоги були задоволені частково та було визнано протиправною бездіяльність Маловисківської міської ради Кіровоградської області щодо ухилення від прийняття рішення за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року. Зобов»язано Маловисківську міську раду Кіровоградської області розглянути та прийняти рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року.

Враховуючи ту обставину, що в даному випадку позивач вже просить суд визнати протиправними дій Маловисківської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року, яке не було до даного часу розглянуто, тобто було змінено формулювання позовної вимоги та час на протязі якого порушуються права, тому суд вважає, що це вже інша позовна вимога, а тому підстав для закриття провадження щодо її розгляду суд не вбачає.

З Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № 392/1398/14-а за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов»язання вчинити дії вбачається, що було зобов'язано Маловисківську міську раду Кіровоградської області надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку технічної документації - проекту відведення земельної ділянки площею 1310 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

Тобто, суд захистив право ОСОБА_4 і зобов»язав Маловисківську міську раду надати дозвіл на розробку проекту технічної документації - проекту відведення земельної ділянки.

Порядок розгляду звернення та порядок безоплатної передачі у власність земельної ділянки станом 28 травня 2015 року, тобто на дату прийняття Маловисківською міською радою № 913, передбачений ч.ч. 6, 7, 8 ст. 118, ч.ч. 4, 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Враховуючи ту обставину, що представником позивача у судовому засіданні було визнано, що за час судового розгляду до землевпорядної земельної ділянки його довіритель (мати) ОСОБА_4 не зверталася, і жодних доказів того, що такий проект відведення земельної ділянки був виготовлений, проте не був погоджений відповідачем суду - не надано, тому підстав для визнання протиправними дій Маловисківської міської ради щодо ухилення від прийняття рішення в установленому законом порядку за зверненням ОСОБА_4 від 21 листопада 2011 року, яке не було розглянуто - не має, оскільки позивач не надавав Маловисківській міській раді для погодження у встановленому законом порядку проект відведення земельної ділянки, тобто не скористався своїм правом на його розроблення та надання відповідачу для погодження, у зв»язку із чим в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Розглядаючи позовну вимогу про визнання протиправними дій Маловисківської міської ради щодо ухилення та умисного невиконання постанов Дніпропетровського апеляційного суду від 11 квітня 2013 року та від 07 квітня 2015 року та зобов'язати їх виконати, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що адміністравна справа № 1112/2050/12 за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про визнання нечинним і скасування рішення відповідача-суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинення певних дій надійшла до Маловисківського районного суду Кіровоградської області після розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом - 14 листопада 2013 року. 04 березня 2014 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі, який отримав 11 березня 2014 року (т. 2 а.с. 236, 237).

Із заявою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 звернулася 24 березня 2014 року, у зв»язку із чим 25 березня 2014 року була державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, наданий семиденний строк для добровільного виконання рішення суду та роз»яснені наслідки виконання рішення суду в примусовому порядку, яка була отримана боржником 01 квітня 2014 року (т. 2, а.с. 164-165).

Разом із цим Маловисківською міською радою було повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Кіровоградській області про неможливість виконати постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 11 квітня 2013 року у строки передбачені для добровільного виконання рішення суду з підстав необхідності дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо дотримання строків попереднього оприлюднення проектів рішень, які виносяться на розгляд сесії міської ради (т. 2 а.с. 166, 170).

Рішенням Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року № 745 за наслідками розгляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року у справі № 1112/2050/12 депутатами міської ради було прийнято рішення яким було відмовлено громадянці ОСОБА_4 в наданні згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1310,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та було рекомендовано користувачу земельної ділянки громадянці ОСОБА_4 привести у відповідність до вищевказаних рішень виконавчого комітету технічний паспорт на земельну ділянку (т. 1 а.с. 82).

Адміністративна справа №392/1398/14-а за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинення певних дій надійшла до Маловисківського районного суду Кіровоградської області після розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом - 20 травня 2015 року. ОСОБА_4 із заявою про видачу виконавчого листа звернулася до суду 21 травня 2015 року та того ж дня його отримала.

18 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Відділу ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про примусове виконання постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 07 квітня 2015 року, у зв»язку із чим державним виконавцем була винесена 21 серпня 2015 року постанова про відкриття виконавчого провадження. 22 вересня 2015 року Маловисківська міська рада зверталася до органу ДВС щодо відкладення проведення виконавчих дій, з метою розгляду сесією ради відповідного проекту рішення. 29 вересня 2015 року була винесена постанова про відкладення виконавчих дій (т. 2 а.с. 186, 216, 218).

Проте, як вбачається з матеріалів справи на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 07 квітня 2015 року Сорок п'ятою сесією Маловисківської міської ради шостого скликання було прийняте рішення від 29 вересня 2015 року № 956.

Дослідженими судом матеріалами справи, в тому числі і витягом з Журналу реєстрації вхідних документів за 2015 рік, графіком черговості проведення сесій Маловисківської міської ради у 2015 році, витягом з Журналу вхідної документації за 2013-2014 рік, а також матеріалами виконавчих проваджень № 42667746 та № 48510086 (т. 2 а.с. 108-109, 115, 141, 160-232), судом не встановлено, достатніх правових підстав для визнання протиправності дій Маловисківської міської ради щодо ухилення та умисного невиконання постанов Дніпропетровського апеляційного суду від 11 квітня 2013 року та від 07 квітня 2015 року та зобов'язання їх виконати, у зв»язку із чим в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Частина 1, 2 ст. 166 КАС України встановлює, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Тобто зазначені вище положення ст. 166 КАС України не покладають на суд обов»язок постановлювати окремі ухвали за наслідками розгляду справи, а надають йому лише право це зробити з урахуванням встановлених обставин справи.

Проте під час судового розгляду судом не встановлено, достатніх підстав для постановлення окремої ухвали про наявність в діях посадових осіб Маловисківської міської ради ознак злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України «Невиконання судового рішення», статтею 365 Кримінального кодексу України «Перевищення влади або посадових повноважень», статтею 366 Кримінального кодексу України «Службовий підлог» та направлення її суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та для притягнення до відповідальності, згідно закону, у зв»язку із чим дану вимогу позивача, слід залишити без задоволення.

Крім того, суд не вбачає законних підстав для постановлення окремої ухвали на, що звертав увагу суду представник позивача у судовому засіданні, у зв»язку із перейменуванням вулиць, населених пунктів Маловисківської міської ради, зокрема у із тим, що вулиця АДРЕСА_1 на якій проживає позивач, і за адресою якої знаходиться земельна ділянка, яку вона просить їй передати у власність була перейменова на вулицю під назвою АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 237).

Таких висновків суд прийшов з огляду на те, що правом на перейменування вулиць в межах м. Мала Виска Маловисківська міська рада наділена згідно своїх повноважень в силу положень п. 41 ч. 1 ст. 26, п. 41 ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій».

При розгляді позовної вимоги щодо постановлення судом рішення про надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, площею 1310 кв.м., в тому числі 1000 кв.м. - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, 310 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд виходить з наступного.

Пунктом «а» частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Частина 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Вирішення питань щодо передачі земельної ділянки у приватну власність позивачу ОСОБА_4 належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не уповноважений перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги щодо передачі на підставі рішення суду ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, площею 1310 кв.м., в тому числі 1000 кв.м. - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, 310 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

При розгляді позовної вимоги про визнання протиправним та скасування акту постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16 липня 2014 року, суд виходить з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі в порядку адміністративного судочинства якщо є такі, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як вбачається з мотивувальної частини Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № 392/1398/14-а, вимоги про скасування акту постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16.07.2014 року задоволенню не підлягають, оскільки не є рішеннями суб»єкта владних повноважень, які встановлюють права чи покладають певні обов»язки на позивача та є предметом оскарження в адміністративному судочинстві (т. 3 а.с. 4-5).

При цьому в судовому засіданні, позивачем та його представником не було надано з огляду на те, що він оскаржив до Вищого адміністративного суду України Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі № 392/1398/14-а, позовну заяву із вимогою про скасування акту постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16.07.2014 року, яка вже була предметом судового розгляду, для з»ясування судом наявності підстав для закриття провадження в цій частині.

При цьому представник позивача під час розгляду даної справи пояснив, що оскаржує та просить визнати протиправним і скасувати Акт постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16 липня 2014 року з інших підстав, а ніж з тих, що були предметом судового розгляду за наслідками якого була прийнята Постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року та Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року (т. 3 а.с. 1-7).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним і скасування Акту постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16 липня 2014 року необхідно - відмовити, оскільки такий акт не є рішеннями суб»єкта владних повноважень, які встановлюють права чи покладають певні обов»язки на позивача та є предметом оскарження в адміністративному судочинстві, так як за своїм змістом містить у собі відомості про користувачів земельних ділянок і розміри таких земельних ділянок (т. 2 а.с.17).

При розгляді позовної вимоги про стягнення з Маловисківської міської ради на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.), грошової суми в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, грошової суми в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяних матеріальних збитків, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи, що позивачем належним чином не доведено факт заподіяння їй збитків, як реальних в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п»ятсот гривень 00 коп.) так і упущеної вигоди в розмірі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.),суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача на її користь збитків у вигляді упущеної вигоди на грошову суму в розмірі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.) та грошову суму в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п»ятсот гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяних матеріальних збитків - задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чк близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 1ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з»ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що судом не встановлено суттєвої протиправності дій відповідача у спірних відносинах, а також те, що позивачем належним чином не доведено факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної їй шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення з відповідача на її користь грошової суми в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди- задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 70, 71, 158 - 163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Маловисківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 4.1. пункту 4 та пункт 5 рішення сорокової сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 28 травня 2015 року № 913, яким зобов»язано землекористувача замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати його на розгляд Маловисківській міській раді та передбачено, що в разі не виконання одного із пунктів даного рішення, втрачається його чинність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текст постанови складено 11 березня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Маловисківський районний суд Кіровоградської області, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.М. Кратко