Справа № 808/8346/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 рокусправа № 808/8346/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 р.

у справі № 808/8346/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.09.2015р. №,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №від 14 вересня 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки у позивача наявні всі первинні документи на товар, який реалізовувався, однак під час фактичної перевірки документи на наявний товар не були надані у зв'язку з тим, що перевірка здійснювалась співробітниками контролюючого органу у вечірній час, а первинні документи на товар знаходяться не за місцем реалізації, а у бухгалтера. Отже позивач вважає, що податкове повідомлення рішення № від 14 вересня 2015 року винесене відповідачем підлягає скасуванню.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій просив скасувати рішнення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

26.02.2016 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через канцелярію надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 та від Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про відкладення розгляду справи.

29.02.2016 року у судовому засіданні справу відкладено на 02.03.2016 року.

02.03.2016 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через канцелярію надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника, однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки до клопотання не додано ніяких підтверджень, щодо неможливості прибуття у судове засіданні

Крім того, відповідно до ст. 1951 встановлені строки розгляду, відповідно до яких апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановляння ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу №561 "Про проведення фактичної перевірки" від 18 серпня 2015 року винесеного начальником ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі пп.80.2.3, 80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України, призначено проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 з 19.08.2015 протягом 10 діб фактичної щодо дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій на право проведення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, цільового використання алкогольних напоїв; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності супровідних документів (прибуткових, видаткових та податкових накладних); дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, дотримання мінімальних цін на алкогольні напої дотримання максимальних цін на тютюнові вироби, а також інших питань, що регулюють обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, свідоцтв.

18 серпня 2015 інспекторам видані направлення на перевірку №328 та №327, для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1

Співробітниками ГУ Міндоходів у Запорізькій області 21 серпня 2015 року здійснено фактичну перевірку магазину розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приморська, 15, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1,

За результатами перевірки складено акт №0092/08/01/22/НОМЕР_1 від 31.08.2015 року, яким встановлено о порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме на момент перевірки були відсутні первинні документи на підтвердження походження товару, який реалізується, на суму 7555,50 грн.

На підставі акту перевірки Бердянською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14 вересня 2015 року , яким на підставі ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 15111,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем до контролюючого органу під час проведення перевірки не надано копії первинних документів, подані представником позивача до матеріалів справи копії первинних документів містять розбіжності з їх оригіналами, у тому числі щодо записів в Книзі обліку доходів і витрат. Також, міститься значна кількість записів та виправлень, зроблених кульковою ручкою. Крім того, подані документи у більшості стосуються господарської діяльності інших суб'єктів господарювання - ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, тощо. тому, зазначені копії первинних документів не можуть бути визнані належним доказом обліку реалізованого товару, здійсненого в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

На підставі вищезазначених норм податного кодексу, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо правомірності проведення податковим органом зазначеної перевірки, оскільки перевірка проводилась на підставі наказу про проведення фактичної перевірки №561 від 18.08.2015 та направлень на проведення перевірки №327, 328 від 18.08.2015 року, наказ на проведення перевірки та направлення на перевірку були вручені позивачу 21.08.2015 року, що підтверджується його особистим підписом, отже податковий орган діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений податковим законодавством.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення рішення, зважаючи на наступне.

Статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що у позивача під час проведення перевірки були відсутні первинні документи на підтвердження походження товару, який реалізується, на суму 7555,50 грн.

З пояснень позивача вбачається, що такі документи не були надані, оскільки вони зберігалися не за місцем реалізації товару, а у бухгалтера, що з урахуванням вечірнього часу проведення перевірки унеможливило їх надання під час перевірки.

Оскільки, подані представником позивача до матеріалів справи копії первинних документів містять розбіжності з їх оригіналами, зазначені документи не можуть бути враховані, оскільки позивач ухилився від обов'язку надання підтверджуючих документів під час проведення фактичної перевірки, а тому вони об'єктивно не могли бути взяті відповідачем до уваги при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 07.12.2015 р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі № 808/8346/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва