Справа № 815/6391/15
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6391/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року №, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року №, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги доводами викладених в адміністративному позові (а.с. 29-31) та письмових поясненнях (а.с. 125-126).

В ході судового розгляду справи, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, до судового засідання не з'явився, заявлені позовні вимоги не визнав в задоволенні їх просив відмовити, на підставі доводів, які викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи (а.с. 48-50).

Протокольною ухвалою суду від 02.03.2016 року, розгляд справи призначений на 04.03.2016 року, в порядку письмового провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, в період з 06.07.2015 року по 08.07.2015 року, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих як додаткове благо щодо за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

За результатом проведеної перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем вимог п.п."д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164., п.п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2013 року - 31.12.2013 року у сумі 187 210, 98 грн., пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, про що складений акт перевірки № 1813 від 08.07.2015 року.

Перевіркою встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ОСОБА_1 отримував дохід за ознакою доходу « 157»- дохід виплачений самозайнятій особі (підпункт 165.1.36 пункту 165.1 статті 165 розділу IV, статей 177 та 178 розділу IV Кодексу), дохід за ознакою доходу «101» - доходи у вигляді заробітної плати, (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу), дохід за ознакою доходу « 126» - додаткове благо - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу).

На підставі акту перевірки від 08.07.2015 року, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 187 210, 98 грн. - за основним платежем; 46 972, 75грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Перевіряючи правильність висновків податкового органу суд встановив наступне.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Як встановлено судом, 21.08.2007 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії №660/116-514, згідно якого кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14,5% (чотирнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних в межах максимального ліміту заборгованості відповідно до графіку, що міститься в Додатку 1 до цього Договору, який є невід'ємною складовою частиною цього Договору, та кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом 20 серпня 2012 року на, на умовах, визначених цим Договором (а.с. 91-97)

05.06.2006 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено договір кредиту №2006/13-2.06/585, згідно якого кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, зі сплатою 12 (дванадцять) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: з липня 2006 року по травень 2013 року щомісячно рівними частками по 1190 (одна тисяча сто дев'яносто) доларів США; у квітні 2013 року - 1230 (одна тисяча двісті тридцять) доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 04 червня 2013 року, на умовах, визначених цим Договором (а.с. 99-103).

17 квітня 2007 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено договір кредиту №2007/13-2.06/245, згідно якого кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 25 645 (двадцять п'ять тисяч шістсот сорок п'ять) доларів США, зі сплатою 12,5 (дванадцять цілих п'ять десятих) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: з травня 2007 року по березень 2014 року щомісячно рівними частками по 305 (триста п'ять) доларів США; у квітні 2014 року - 330 (триста тридцять) доларів США, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 16 квітня 2014 року, на умовах, визначених цим Договором (а.с. 105-110).

Згідно повідомлення ПАТ „Укрсоцбанк" від 02 грудня 2013 року за №19.3-08/96-15216, отриманого ОСОБА_1 10.12.2013 року, повідомлено, що 25.11.2013 року Банком здійснено анулювання заборгованості за Договором кредиту № 2006/113-2.06/585 від 05.06.2006 року (що включає заборгованість по нарахованим процентам) в сумі 336 964, 58 (триста тридцять шість тисяч дев'ятсот шістдесят чотири гривні 58 копійок). Та повідомлено ОСОБА_1, що згідно пп.164.2.17 „д", 164.2.7 Податкового кодексу, грн., йому (позивачу ) необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.(а.с. 115).

Повідомленням ПАТ „Укрсоцбанк" від 02 грудня 2013 року за №19.3-08/96-15218, отриманого ОСОБА_1 10.12.2013 року, повідомлено що 25.11.2013 року Банком здійснено анулювання заборгованості за Договором кредиту № 2007/113-2.06/245 від 17.04.2007 року (що включає заборгованість по нарахованим процентам) в сумі 16 291, 73 (шістнадцять тисяч двісті дев'яносто одна гривня 73 копійки). Та повідомлено ОСОБА_1, що згідно пп.164.2.17 „д", 164.2.7 Податкового кодексу, грн., йому (позивачу ) необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.(а.с. 116).

Повідомленням ПАТ „Укрсоцбанк" від 02 грудня 2013 року за №19.3-08/96-15217, отриманого ОСОБА_1 10.12.2013 року, повідомлено що 25.11.2013 року Банком здійснено анулювання заборгованості за Договором кредиту № 660/116-514 від 21.08.2007 року (що включає заборгованість по основній сумі кредиту та по нарахованим процентам, комісіям) в сумі 757 902, 42 (сімсот п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот дві гривні 42 копійки). Та повідомлено ОСОБА_1, що згідно пп.164.2.17 „д", 164.2.7 Податкового кодексу, грн., йому (позивачу ) необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб (а.с. 117).

Згідно п.п. 49.18.4. п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивачем не було подано податковому органу річну декларацію, чим порушено вимоги п.п. 49.18.4. п.49.18 ст. 49 ПК України.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, обов'язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов'язкових умов: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу (що було виконано банком); включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного).

Судом встановлено, що кредитором, а саме ПАТ „Укрсоцбанк", борг був анульований за його самостійним рішенням, відповідно до повідомлень (а.с.115-117).

Відносно строку позовної давності суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що:

за договором №660/116-514 від 21.08.2007 року строк позовної давності закінчується 20 серпня 2015 року оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом 20 серпня 2012 року,

за договором №2006/13-2.06/585 від 05.06.2006 року строк позовної давності закінчується 04 червня 2016 року оскільки кінцевий терміном повернення заборгованості за Кредитом 04 червня 2013 року;

за договором №2007/13-2.06/245 від 17.04.2007 року строк позовної давності закінчується 16 квітня 2017 року оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом 16 квітня 2014 року.

Крім того, відповідно до пп.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Як встановлено судом, відповідно до довідок наданих ПАТ „Укрсоцбанк":

по кредиту за договором №660/116-514 від 21.082007р. анульовано:

- 18 944,46 дол. США (еквівалент 151 423,07 грн.) боргу,

- 72 886,29 дол. США (еквівалент 582 580,12 грн.) нарахованих відсотків за кредитом,

2990,02 дол. США (еквівалент 23 899,23 грн.) комісії.

по кредиту за договором №2006/13-2.06/585 від 05.06.2006р.:

- 42 209,01 дол. США (еквівалент 336 964,58 грн.) нарахованих відсотків за кредитом,

по кредиту за договором № 2007/13-2.06/245 від 17.04.2007р.

- 2038,25 дол. США (еквівалент 16 291,73 грн.) нарахованих відсотків за кредитом.

Таким чином, загальна сума відсотків та комісій складає 959 735,66 грн., яка не повинна включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку з урахуванням вимог пп.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України, оскільки строк позовної давності закінчився та сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощені (анульовані) ПАТ „Укрсоцбанк" за його самостійним рішенням.

На підставі викладеного, суд вважає, що податковим органом правомірно встановлено порушення, а саме - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та несплата податку на доходи з фізичних осіб, однак, оскільки суд не може робити перерахунок податкового повідомлення рішення самостійно, оскільки це дискреційні повноваження відповідача то позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення № від 24.07.2015 року про нарахування податку на доходи, а саме на суми відсотків та комісій у розмірі 959 735, 66 грн., підлягають задоволенню, так як до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, у зв'язку з чим заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2015 року №.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2015 року № в частині нарахування податку на доходи, а саме на суму відсотків та комісій, розмір яких складає 959 735, 66 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя О.Г. Гусев