Справа № 756/1305/16-а
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.03.2016 Справа № 756/1305/16-а
Справа № 756/1305/16-а
Провадження № 2-а/756/89/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шумейко О.І.,

при секретарі Алфьоровій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на обліку в ГУ ПФ України в м. Києві. У січні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та включення до складу заробітку, на підставі якого розраховується пенсія, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, оздоровлення, індексації заробітної плати, тобто усіх доплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У здійснення такого перерахунку позивачу було відмовлено.

За таких обставин, позивач просить визнати протиправними дії відповідача в частині не включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія сум грошової допомоги, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати ГУ ПФ України в м. Києві повести перерахунок моєї пенсії з моменту її призначення з урахуванням розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та компенсувати позивачу недоплачену грошову суму.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити його адміністративний позов. Зазначив, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду перебуває з 01 вересня 2009 року. При призначенні пенсії не подавав довідку МВС України про виплату на його користь матеріальної допомоги, індексації,тощо, оскільки була встановлена форма грошового атестату, до якої не включено відомостей про доплати.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що виплати, про включення яких до складу заробітку просить позивач, носять періодичний характер та не є постійними, а тому на підставі цих даних не може бути обрахований розмір пенсії.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в м. Києві, отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11 січня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру пенсії з моменту її призначення та просив додатково включити до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги, оскільки такі виплати є складовими грошового забезпечення.

Листом від 15 січня 2016 року № 652/12/Б-33 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ.

За приписами ст. 43 Закону пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п. 5 постанови КМУ керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами ст. 10-1 вказаного Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 вказаного Законувідносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відповідно до довідки Департаменту оперативної служби МВС України від 29 грудня 2015 року № 4/1/15 ОСОБА_1 за період з 2007-2009 років отримав сукупний дохід у сумі 168455 грн. в період проходження служби ДОС МВС України. За вказаний період йому були нараховані та виплачені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація грошового забезпечення, вихідна допомога при звільненні.

Відтак, відповідач неправомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку розміру пенсії та включенні до складу грошового забезпечення вказаних доплат та виплат на підставі наведеної довідки.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою ст.71 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення адміністративного позову, постановляє визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, вихідної допомоги при звільненні на пенсію та індексації грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії на підставі довідки ДОС МВС України від 29 грудня 2015 року № 4/1/15, починаючи з 11 липня 2016 року та з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог суд постановляє відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, вихідної допомоги при звільненні на пенсію та індексації грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії на підставі довідки Департаменту оперативної служби Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2015 року № 4/1/15, починаючи з 11 липня 2016 року та з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ О.І. Шумейко