Справа № 803/104/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Справа № 803/104/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

з участю представника позивача Мохнюка М.В.,

представника відповідача Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом приватного підприємства "АМіЛа-плюс" до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АМіЛа-плюс" (далі - позивач, ПП "АМіЛа-плюс", підприємство) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Ковельська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2015 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДФС України у Волинській області проведено фактичну перевірку магазину "Дари Волині", що розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101 та належить ПП "АМіЛа-плюс", за результатами якої складено акт №3412/03/20/22/31205175 від 13 жовтня 2015 року. У вказаному акті перевірки зафіксовано порушення вимог пунктів 9, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", пункту 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України. Висновок відповідача мотивований тим, що вибірковою перевіркою зафіксовано випадки неоприбуткування готівкових коштів; невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО; не забезпечено друкування на РРО фіскальних звітних чеків та збереження їх у книзі КОРО.

На підставі вказаного акту перевірки, Ковельською ОДПІ 26.10.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 41 045,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Волинській області. За результатами розгляду первинної скарги було прийнято рішення №7169/10/03-20100306 від 16.11.2015 року, яким скаргу задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2015 року скасовано у розмірі 1 грн., а в іншій частині - 41 044,00 грн. залишено без змін.

Позивач, не погодившись з таким висновком податкового органу, оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2015 року та рішення за результатами розгляду первинної скарги до ДФС України. Рішенням ДФС України №26940/6/99-99-100102-25 від 12.12.2015 року скаргу позивача залишено без задоволення.

Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на підставі невідомого позивачу акту перевірки від 16.11.2015 року винесено нове податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2015 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 41 044,00 грн. за не оприбуткування готівки.

Позивач не погоджується із висновками, вказаними в акті перевірки та податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2015 року з тих підстав, що не забезпечення друку на РРО Z-звітів 24.06.2015 року, 11.03.2015 року по КОРО №р/1 та №/р-1 пов'язане з перебоями у програмному забезпеченні РРО, під'єднаному до мережі інтернет. У наступні дні 25.06.2015 року та 12.03.2015 року, після налагодження мережі інтернет, готівка за попередні дні була повністю оприбуткована (роздруковані Z-звіти та внесені записи у КОРО).

Щодо не забезпечення друку на РРО Z-звіту за 07.11.2014 року по КОРО №/р-1 вказує на те, що підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години. Відповідно до Z-звіту за 07.11.2014 року зміна була відкрита о 08:04, а закрита 08.11.2014 року о 07:10. Таким чином, не зважаючи на відсутність Z-звіту за 07.11.2014 року, готівка, внесена в касу в цей день (07.11.2014 року), була повністю оприбуткована на наступний день із друком відповідного Z-звіту та внесенням відповідних записів у розділ 2 КОРО. При цьому, тривалість зміни не перевищила встановлені законом 24 години.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2015 року.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що внаслідок проведеної перевірки ПП "АМіЛа-плюс" зафіксовано порушення підприємством вимог пунктів 9, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", пункту 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України: не забезпечено друкування на РРО фіскальних звітних чеків, що призвело до неоприбуткування готівки в КОРО на суму 8 208,80 грн.

Згідно пунктів 9 та 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій та забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Роздрукування фіскального чека "щоденно" означає його роздрукування кожної календарної дати по закінченню зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня. Крім того, нормативними документами зазначено, що у разі виходу РРО з ладу графи 1 та 2 книги РРО заповнюються суб'єктом господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. Однак, позивачем такі записи у книзі ОРО зроблені не були.

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області при складанні акту перевірки та винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Податковим кодексом України та Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами ДФС України у Волинській області проведено фактичну перевірку магазину "Дари Волині", що розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101, та належить ПП "АМіЛа-плюс", за результатами якої складено акт №3412/03/20/22/31205175 від 13 жовтня 2015 року. (а.с.39-40).

В акті фактичної перевірки від 13 жовтня 2015 року зроблений висновок про порушення ПП "АМіЛа-плюс" пунктів 9, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"" від 06.07.1995 року №265/95-ВР, пункту 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637. Зокрема, перевіркою зафіксовано випадки щоденного неоприбуткування готівкових коштів в КОРО 24.06.2015 року на суму 1 258,00 грн., 11.03.2015 року на суму 4 280,35 грн., та 07.11.2014 року на суму 2 670,45 грн., всього на загальну суму 8 208,80 грн.; невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО; не забезпечено друкування на РРО фіскальних звітних чеків та збереження їх у книзі КОРО.

З пояснень бухгалтера ПП "АМіЛа-плюс" ОСОБА_3 від 13.10.2015 року, слідує, що не роздрукування Z-звітів 24.06.2015 року, 11.03.2015 року та 07.11.2014 року пов'язане з відсутністю інтернет-мережі в ці дні. Z-звіти за вказані дні були роздруковані 25.06.2015 року, 12.03.2015 року та 08.11.2014 року відповідно (а.с. 43)

На підставі вищевказаного акту перевірки, Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області 26.10.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 41 045,00 грн. (а.с.12).

Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Волинській області. За результатами розгляду первинної скарги було прийнято рішення №7169/10/03-20100306 від 16.11.2015 року, яким скаргу задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2015 року скасовано у розмірі 1 грн., а в іншій частині - 41 044,00 грн. залишено без змін (а.с.13-16).

ПП "АМіЛа-плюс" оскаржило податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2015 року та рішення за результатами розгляду первинної скарги до ДФС України. Рішенням ДФС України №26940/6/99-99-100102-25 від 12.12.2015 року скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.17-19).

Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на підставі рішення Головного управління ДФС у Волинській області №7169/10/03-20100306 від 16.11.2015 року за результатами розгляду первинної скарги було винесено податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2015 року, яким до позивача за порушення пп.2.2., 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, застосовано штрафні санкції у розмірі 41 044,00 грн.(а.с.11).

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до значень термінів, наведених у пункті 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 ,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (надалі Положення), книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) - пристрій або програмно-технічний комплекс, у якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій під час продажу товарів (надання послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

Пунктом 2.6 цього ж Положення визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 (з наступними змінами та доповненнями) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі ОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" ). Вказана правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду України від 26.02.2013 року (справа №21-7а13) та від 01.04.2014 року (справа №21-54а14), яка в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, при вирішенні даного спору, судом підлягав встановленню факт дотримання позивачем порядку оприбуткування готівки шляхом фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі ОРО.

В судовому засіданні було оглянуто копію книги ОРО №р/1 та встановлено, що підприємством не проведено (відсутнє) роздрукування в Z-звіту за 24.06.2015 року, при цьому попередній Z-звіт №0007 був роздрукований 23.06.2015 року, а наступний Z-звіт №0008 роздрукований 25.06.2015 року на суму 1258,00 грн. При огляді книги ОРО №р/1 встановлено, що підприємством не проведено (відсутнє) роздрукування Z-звіту за 11.03.2015 року, при цьому попередній Z-звіт №0210 роздрукований 10.03.2015 року, а наступний Z-звіт №0211 роздрукований 12.03.2015 року на суму 4280,35 грн.; відсутнє роздрукування Z-звіту за 07.11.2014 року, при цьому попередній Z-звіт №0084 був роздрукований 06.11.2014 року, а наступний Z-звіт №0085 роздрукований 08.11.2014 року на суму 2 670,45 грн.(а.с.22-29).

Однак, згідно вимог пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Таким чином, підприємством 24.06.2015 року, 11.03.2015 року та 07.11.2014 року несвоєчасно оприбутковано готівки на загальну суму 8 208, 80 грн. за що відповідачем правомірно, відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. (8208,80 грн х 5 = 41044,00 грн.).

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача щодо своєчасного оприбуткування готівки 07.11.2014 року з огляду на таке.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року №199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Аналіз положень пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та пунктів 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, свідчить що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг мають своєчасно та в повній мірі оприбуткувати усю готівку, що надходить до кас та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності вищевказаних вимог законодавства до нього застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами пункту 4 статті 17 Закону N 265/95-ВР та абзацу третього частини першої статті 1 Указу Президента України N436/95 відповідно. Аналогічна правова позиція вказана в рішеннях Верховного суду України від 13.03.2014 року у справі №В21-5а14 та від 18.09.2015 року у справі №2а/611/10/0470.

Суд критично ставиться до довідки від 27.01.2016 року підприємця ОСОБА_4 про проведення ремонтних робіт локальної мережі 12.03.2015 року та 25.06.2015 року (через яку не було можливості проводити нормальну роботу реєстратора розрахункових операцій) в магазині «Дари природи», за адресою м. Ковель, вул. Незалежності, 101, оскільки реєстратори розрахункових операцій у ПП «АМіЛа - плюс», обслуговуються ПП «Проф-сервіс». До вказаного підприємства позивач не звертався.

Крім того, відповідно до підпункту 11 пункту 4 частини ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 №417 у розділі 4 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються ремонти, роботи з технічного обслуговування, а також перевірки конструкції та програмного забезпечення РРО. Графи 1 - 5 заповнює особа, що здійснює ремонт, технічне обслуговування або перевірку, графи 6 та 7 - працівник суб'єкта господарювання після відновлення працездатності РРО. У разі виходу РРО з ладу графи 1 та 2 заповнює працівник суб'єкта господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. За потреби до розділу 4 книги ОРО може вноситися додаткова інформація.

Однак, такі записи суб'єктом господарювання ПП «АМіЛа-плюс» до книги ОРО не вносились.

Твердження представника позивача про винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на підставі невідомого акту перевірки від 16.11.2015 року є недоречним, оскільки податкове повідомлення-рішення від 09.12.2015 року № винесене на підставі рішення від 16.11.2015 року № 7169/10/03-20100306 за результатами розгляду первинної скарги позивача.

Вирішуючи справу по суті, суд також враховує ту обставину, що Ковельською ОДПІ було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на головного бухгалтера ПП «АМіЛа-плюс» ОСОБА_3 за неоприбуткування готівки в КОРО на суму 8208, 80 грн., чим порушено п.п. 2.2., 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України від 15.12.2004 року № 637, та притягнуто її до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 1700 грн. Вказаний штраф сплачений ОСОБА_3 повністю згідно квитанції № 13087394-1 від 12.11.2015 року. (а.с. 57-59).

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України та вимог пункту 9. ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.12.2015 року , винесене Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "АМіЛа-плюс" до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2015 року № , відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлений 04 березня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук