Справа № 820/11338/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р.Справа № 820/11338/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сафронової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2016р. по справі № 820/11338/15

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій незаконними, зобов»язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. При цьому посилається на той факт, що судом не надано належної оцінки доводам позивача щодо порушення відповідачем вимог пункту 2.16 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31 грудня 2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ « щодо виплати йому одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення , також не зазначив яким нормативним актом передбачено подання рапорту для виплати цієї допомоги. Вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови в позові про індексацію грошового забезпечення суперечить вимогам п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Позивач також зазначив, що судом першої інстанції взагалі на надано аналізу його доводів щодо обчислення розміру вихідної допомоги при звільненні, в порушення вимог ст. 70 КАС України відповідачем не надано доказів надходження коштів для кінцевого розрахунку з ним лише 25 листопада 2015 року.Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у позові про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку, оскільки дія КЗоТ України розповсюджується і на бюджетні установи.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу представником відповідача не надано.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши, відповідно до ст.. 195 КАС України, в межах доводів апеляційної скарги постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, позивач ОСОБА_1 у період з 01.04.2003 року по 05.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. На момент звільнення обіймав посаду - старший юрисконсульт сектору юридичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області.

Відповідно до витягу із наказу №594 о/с від 05.11.2015 року, позивача було звільнено з 06.11.2015 року за п.64 "Г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до п.п. 10 та 11 розділу XI Закону України "Про національну поліцію" (через скорочення штатів) на підставі рапорту ОСОБА_1 від 22.10.2015 року. Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 14 років 10 місяців 20 днів, у пільговому обчисленні - 15 років 04 місяців 09 днів. ( а.с. 12)

9 листопада 2015 року позивачу було видано трудову книжку та витяг з наказу про звільнення .

25 лютого 2015 року з позивачем здійснено кінцевий розрахунок згідно касового ордеру № 766.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено своєчасне виконання відповідачем своїх обов»язків роботодавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції .

Порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, їх права і обов»язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ( далі по тексту КМУ) № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони.

31 грудня 2007 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 499 « Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ «, яким затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ .

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про виплату одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на день виплати, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було подано рапорт про надання такої допомоги , тому підстав для виплати такої допомоги немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно п.2.16.1. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, наказом Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. № 499 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 205/14896, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.2.16.3 вказаної Інструкції, допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається у розмірі, що не перевищує грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати.

Позивач не заперечував як в суді першої , так і в суді апеляційної інстанції того факту, що не звертався до керівництва з рапортом про виплату допомоги для оздоровлення.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на той факт, що в період проходження служби він отримував матеріальну допомогу на оздоровлення одночасно з наданням відпустки , без подання рапорту, не спростовують вимог п. 2.16 .3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. № 499.

Вищезазначена Інструкція передбачає надання допомоги на оздоровлення один раз на рік. Питання часу, коли матеріальна допомога на оздоровлення може бути надана віднесено до волевиявлення працівника органів внутрішніх справ, яке він може виразити у рапорті. Вказаний нормативний документ не містить посилання на виплату такої допомоги одночасно з наданням відпустки.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконними дій ГУ МВС України в Харківській області щодо зміни позивачу базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення та незаконною бездіяльність, щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2012 року по жовтень 2015 року у сумі 15120,34 грн. та зобов'язання ГУ МВС України в Харківській області встановити ОСОБА_1 базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення серпень 2010 року та виплатити заборгованість по виплатам індексації грошового забезпечення у сумі 15120,34 грн., суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна премія працівникам ОВС встановлюється за основні результати роботи, має постійний характер, передбачена Положенням про преміювання та відповідно до п.3 наказу МВС України від 31.12.2007 №499 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 №205/14896) входить до складу грошового забезпечення тому є об'єктом індексації.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правомірним.

Відповідно до п. 1.14 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. № 499 індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Таким чином, базовим місяцем при обчисленні індексу для проведення індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання її складових, які не мають разового характеру.

Пунктом 3 наказу № 499 « Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних ( підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 18.02.2010 року №20о/с ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого з ОВС УБОЗ ГУ, грошове забезпечення при цьому у березні 2010 перевищило грошове забезпечення за лютий 2010 на суму 288,86 грн., що перевищило суму індексації за лютий. Індексація з березня 2010 припинена, базовий місяць зберігається - лютий 2010 року, відповідно до приписів пункту 5 Порядку №1078.

26.01.2011 позивача призначено на посаду слідчого СУ ГУМВСУ в Х/о з грошовим забезпеченням у лютому 2011 - 3 136 грн, що є менше ніж грошове забезпечення ніж на посаді слідчого УБОЗ - 3 402, грн..

При призначенні ОСОБА_1 на посаду слідчого СУ ГУ з 26.01.2011 року наказом Головного управління від 26.01.2011 року №10о/с з меншим грошовим забезпеченням, індексація з місяця призначення (січень 2011) відновлена та становила 32,94 грн. (мін.941грн.* 3,5 100= 32,94) по грудень 2011 року. Відповідно до особової картки за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року індексація виплачена відповідно до чинного на той період законодавства.

У зв'язку зі збільшенням з січня 2012 року у порівнянні з груднем 2011 року грошового забезпечення на 179,37 грн. ( за рахунок збільшення розміру щомісячної премії ), що перевищило суму індексації за грудень 2011 року (114,46грн.), виплата індексації з січня 2012 року була припинена.

У січні 2012 року відбулося підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 за рахунок збільшення премії .

Враховуючи, що щомісячна премія працівникам ОВС встановлюється за основні результати роботи, не має разового характеру,оскільки виплачується щомісяця та передбачена Положенням про преміювання та відповідно до п.3 наказу МВС України від 31.12.2007 №499 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 №205/14896) суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що щомісячна премія входить до складу грошового забезпечення і таким чином теж є об'єктом індексації.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що в січні 2012 року розмір пенсії було йому підвищено тимчасово не відповідають доказам по справі, зокрема довідці про доходи останнього за 2012 рік, в якій зазначено, що з січня по липень 2012 року премія позивачу призначалася в одному розмірі - 691 грн. 87 коп., в наступні місяці розмір премії збільшувався. ( а.с. 43 - 46) Крім того, вказаними довідками підтверджується факт щомісячного нарахування та виплати позивачу премії, якавідповідно до п.2 Порядку №1078 підлягає індексації, оскільки не має разового характеру.

Позивачем в суді першої та апеляційної інстанції не заперечувався той факт, що у період з 18.02.2010 року по 26.01.2011 року позивач проходив службу в іншій юридичній особі - УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, яка, згідно п. 9, 10 Положення про УБОЗ ГУМВС України в Харківській області мала свою структуру, штатну чисельність та фонд оплати праці тому здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення позивачеві. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, який знаходиться у відкритому доступі на сайті Міністерства юстиції України, УБОЗ ГУМВС України ліквідовано 19.06.2013 року, без правонаступників.

Саме УБОЗ ГУМВС України встановив позивачеві лютий 2010 року як базовий місяць, індексація в якому становила 240,31 грн. Відповідач не виплачував позивачеві грошове забезпечення у період з 18.02.2010 року по 26.01.2011 року, з огляду на вказане ГУМВС в Харківській області не мало повноважень встановлювати базовий місяць серпень 2010 року та не має на це правових підстав.

Позивач з лютого 2010 до моменту ліквідації УБОЗ ГУМВС України - червень 2013 року не оскаржував дій останнього щодо встановлення в якості базового місяця лютого 2010 року ані керівництву , ані до суду, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Оскільки позовні вимоги про визнання незаконними дій ГУ МВС України в Харківській області щодо невиконання вимог ст.116 КЗпП України в частині не здійснення остаточного розрахунку ОСОБА_1 по виплаті вихідної допомоги при звільненні у сумі 88658,44 грн. та зобов'язання здійснити вказані виплати, є похідними з попередніх позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо їх безпідставності.

Згідно 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 3 Наказу МВС № 499 « Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», від 31 грудня 2007 року визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у додатку № 26 зазначено вичерпний перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, серед яких відсутні індексація та матеріальна допомога.

Таким чином, матеріальна допомога та індексація не входять до грошового забезпечення, яке береться для обрахунку вихідної допомоги на підставі ст. 9 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що позивачу була правомірно розрахована та виплачена вихідна допомога виходячи з посадового окладу - 750,00 грн., окладу за спеціальне звання - 125,00 грн., надбавки за вислугу років (25%) - 218,75 грн., 100% надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 1093,75 грн. та премії - 1093,75 грн. Всього грошове забезпечення - 3281,25 грн., сума вихідної допомоги за 14 років з 50% від суми місячного грошового забезпечення становить 22968,75 грн., з вирахуванням 1,5% військового збору - 22624,21 грн.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції правових позицій, викладених в постанові Верховного суду України від 10.03.2015, як підставу для задоволення позовних вимог є безпідставною, оскільки вказана правова позиція висловлена з приводу порядку обчислення пенсії військовослужбовців, а не нарахування вихідної допомоги працівнику органів внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було звільнено зі служби 6 листопада 2015 року. В цей же день касовим ордером № 680 виплачено винагороду за наказом ГУМВС України в Харківській області від 30 вересня 2015 р. о/с в сумі 671,30 коп. ( за вирахуванням ЄСВ 2,6 % та військового збору 1.5 %. 9 листопада 2015 року позивачу було видано трудову книжку та витяг з наказу про звільнення .

25 лютого 2015 року з позивачем здійснено кінцевий розрахунок згідно касового ордеру № 766 виплачено одноразову вихідну допомогу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно п.2.2. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі № 1-5/2012 за ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст.116 КЗПП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗПП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Спірні правовідносини внаслідок затримки відповідачем виплати на користь позивача одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби є однією з додаткових соціальних гарантій, встановлених державою для осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Тобто виплата одноразової грошової допомоги при звільненні пов'язана з виникненням права на пенсію та регулюється законодавством про пенсійне забезпечення осіб, звільнених зі служби в органах внутрішніх справ, а не законодавством про оплату праці

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби має іншу правову природу, а тому положенняст.ст.116, 117 КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити - без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року по справі № 820/11338/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 15.03.2016 р.