Справа № 2-а-854/2010
Суддя: Кабанячий Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2-а- 940/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Кабанячого Ю.В.

при секретарі: Захарченко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі, Київської області, визнання нечинною відмову відповідача у перерахуванні підвищення до пенсії, а також зобов»язати відповідач вчинити певні дії, -

встановив:

В вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом: просить визнати нечинною відмову УПФУ в Бориспільському районі у перерахуванні їй підвищення до пенсії. Крім того, позивач просить зобов»язати відповідача здійснити нарахування їй щомісячної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 2006 року по серпень 2009 рік у сумі 3503,20 грн., а з вересня 2009 року щомісячно на весь період чинності ст..6 Закону.

В письмових запереченнях представник відповідача ОСОБА_2 адміністративний позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, а також письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Бориспільському районі, Київської області та отримує пенсію за віком. Водночас, вона має статус дитини війни.

У відповідності до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинність з 1 січня 2006 року, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги виплачується підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Управлінням Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області, починаючи з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 01.01.2009р. по 15.10.2010р., неправомірно, без врахування підвищення у вигляді надбавки, встановленої вказаним законом в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. з обмеженням у виплаті такого підвищення в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, нараховувалась та виплачувалась пенсія за віком, а на письмове звернення позивача щодо перерахування призначеної їй пенсії з урахуванням такої надбавки з боку відповідача було відмовлено.

У 2006 році згідно зі ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виплата дітям війни надбавок до їх пенсій була поставлена в залежність від результатів виконання бюджету та порядку, запровадженому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Протягом 2006 року такий порядок визначений не був. Крім того, за результатом виконання місцевого бюджету виплата дітям війни надбавок до пенсій була неможливою.

В 2007 році у відповідності до ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який набрав чинності з 01.01.2007р., дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рн/2007р. від 09.07.2007р. ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» була визнана неконституційною.

У 2008 році згідно із пунктом 42 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008р., до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була внесена зміна, у відповідності до якої дітям війни до їх пенсії належало виплачувати надбавку у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рн/2008 від 22.05.2008р. пункт 42 розділу пункт 42 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був також визнаний неконституційним.

В 2009-2010 роках обмежень щодо виплат дітям війни надбавки до пенсії на законодавчому рівні не встановлювалось.

Вищенаведене підтверджується даними копії паспорта позивачки та даними посвідчення а також даними копії листа-відповіді.

Однак, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду з вимогами про нарахування та виплату їй вказаних соціальних виплат. І належним чином вказана вимога не підтверджена відповідними доказами. У зв»язку з цим позивачу слід відмовити у поновленні такого строку, тому суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають вимоги лише в частині нарахування та виплати позивачці щомісячної державної соціальної допомоги в період часу з 29.03.2010р. по 29.09.2010р.

Згідно із ст.ст.21,22,24,64 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, в т.ч. право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, і державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги виплачується підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи, що нормами вищевказаного нормативного акту чітко визначений розмір підвищення, який оплачується дітям війни до пенсії, а також механізм такого підвищення, що прямо залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і ніяких обмежень щодо застосування даної норми на законодавчому рівні не встановлювалось, суд дійшов висновку, що відповідач нараховував та виплачував позивачу соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі, меншому ніж передбачено чинним законодавством, а тому дії управління по відмові в перерахунку та виплаті такої допомоги, слід визнати протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату належної до сплати щомісячної державної соціальної допомоги, за період часу з 29.03.2010 року по 29.09.2010 року, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений законом та здійснювати подальше нарахування такої допомоги у відповідності до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

Керуючись ст.ст. 21,22,24,46,64, ст.ст.1,3,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, ст.ст.10, 11, 70, 99, 158-163, 183-2 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд,,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Відмову управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі у виплаті ОСОБА_1 підвищення до її пенсії, що не виплачувалось в повному обсязі, визнати нечинною.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги ОСОБА_1, як дитині війни, в розмірі 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 29 березня 2010 року по 29 вересня 2010 року, та в подальшому, при нарахуванні пенсії, здійснювати нарахування та виплату такої соціальної допомоги, відповідно до чинних положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.В.Кабанячий