Справа № 817/51/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/51/16

02 березня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Грибок Л.Т.,

відповідача: представник Насанович Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС
до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС (далі - КП "Рівненське ГРО" ОСС) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Ш" від 22.10.2015 № та від 22.10.2015 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що документальна перевірка була проведена контролюючим органом без повідомлення платника податків, що унеможливило подання контролюючому органу відповідні пояснення та їх документальне підтвердження. Акт перевірки було надіслано контролюючим органом разом з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Зазначила, що позивач своєчасно та в повному обсязі сплачував до бюджету орендну плату з юридичних осіб, в той час як розрахунки до акта перевірки є необґрунтованими та суперечать даним картки особового рахунку. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідач, ДПІ у м.Рівному, позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в письмових запереченнях, а зокрема пояснила, що проведеною перевіркою було встановлено затримку сплати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС узгодженої суми грошового зобов'язання згідно з податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 20.02.2014 № та за 2015 рік від 17.02.2015 №. Зазначила, що в силу вимог п.36.1 та 36.5 ст.36 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, відповідальність за невиконання або неналежне виконання якого несе платник податків. Вважає акт перевірки та оспорювані податкові повідомлення-рішення правомірними. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.10.2015 ДПІ у м.Рівному, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, проведено камеральну перевірку КП "Рівненське ГРО" ОСС щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, за наслідками якої складено акт від 05.10.2015 №177 (а.с.64).

Згідно з висновками вказаного акта перевірки податковим органом встановлено, що в порушення вимог п.287.3 ст.287 ПК України КП "Рівненське ГРО" ОСС затримано сплату узгодженої суми грошового зобов`язання нарахованого згідно із звітними податковими деклараціями з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 20.02.2014 № та за 2015 рік від 17.02.2015 №, а саме:

- на 179 днів по терміну сплати 30.01.2014, надано розстрочення податкового боргу згідно з рішенням ДПІ у м.Рівному «Про розстрочення податкового боргу» від 28.02.2014 №25, яке 02.07.2014 скасоване рішенням ДПІ у м.Рівному «Про скасування розстрочення податкового боргу» №9, сплачено 28.11.2014 на суму 19659,55грн.;

- на 153 дні по терміну сплати 30.08.2014 фактично сплачено 30.01.2015 на суму 24403,70грн.;

- на 150 днів по терміну сплати 30.09.2014 фактично сплачено 27.02.2015 на суму 44963,94грн.;

- на 150 днів по терміну сплати 30.11.2014 фактично сплачено 29.04.2015 на суму 48250,20грн.;

- на 120 днів по терміну сплати 30.12.2014 фактично сплачено 29.04.2015 на суму 14532,90грн.;

- на 150 днів по терміну сплати 30.12.2014 фактично сплачено 29.05.2015 на суму 35734,33грн.;

- на 119 днів по терміну сплати 30.01.2015 фактично сплачено 29.05.2015 на суму 12085,52грн.;

- на 120 днів по терміну сплати 02.03.2015 фактично сплачено 30.06.2015 на суму 18261,48грн.;

- на 151 день по терміну сплати 30.01.2015 фактично сплачено 30.06.2015 на суму 38181,66грн.;

- на 113 днів по терміну сплати 30.03.2015 фактично сплачено 21.07.2015 на суму 1858,03грн.;

- на 141 день по терміну сплати 02.03.2015 фактично сплачено 21.07.2015 на суму 44251,62грн.;

- на 151 день по терміну сплати 30.03.2015 фактично сплачено 28.08.2015 на суму 60925,07грн.;

- на 153 дні по терміну сплати 30.04.2015 фактично сплачено 30.09.2015 на суму 49723,07грн.

Згідно з розрахунком штрафної санкції до акта перевірки, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 10% за порушення строку сплати грошового зобов'язання на 179 днів в сумі 19559,55грн., яке виникло на підставі рішення від 28.02.2014 №25 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 ПК України) та рішення від 02.07.2014 №9 про скасування розстрочення податкового боргу (а.с.65).

На підставі акта перевірки від 05.10.2015 №177 та вказаного розрахунку штрафної санкції ДПІ у м.Рівному прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 22.10.2015 №, яким зобов`язано КП "Рівненське ГРО" ОСС сплатити штраф в сумі 1965,96грн. (а.с.61).

Згідно з розрахунком штрафної санкції до акта перевірки (а.с.66), контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 20% за порушення строку сплати грошового зобов'язання:

- на 153 дні в сумі 24403,70грн., на 151 день в сумі 38181,66грн., на 150 днів в сумі 44963,94грн., на 150 днів в сумі 48250,20грн., на 150 днів в сумі 24403,70грн., на 120 днів в сумі 14532,90грн., на 119 днів в сумі 12085,52грн., яке виникло на підставі податкового розрахунку земельного податку від 20.02.2014;

- на 151 день в сумі 60925,07грн., на 149 днів в сумі 49723,07грн., на 141 день в сумі 44521,62грн., на 120 днів в сумі 18261,48грн., на 113 днів в сумі 1858,03грн., яке виникло на підставі податкового розрахунку земельного податку від 17.02.2015.

На підставі акта перевірки від 05.10.2015 №177 та вказаного розрахунку штрафної санкції ДПІ у м.Рівному прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 22.10.2015 №, яким зобов`язано КП "Рівненське ГРО" ОСС сплатити штраф в сумі 78688,30грн. (а.с.59).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, проте рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 24.12.2015 №432/10с/17-00-10-04-04/236 та рішенням Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 №577/6/99-99-10-01-02-25 скарги КП "Рівненське ГРО" ОСС залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін (а.а.с.12-15).

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог та перевіряючи дотримання податковим органом процедури проведення перевірки позивача, за наслідками якої прийнято спірні рішення, суд враховує те, що відповідно до ст.62 ПК України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити перевірки камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Аналіз даної норми дає підстави для висновку про те, що проведення камеральної перевірки щодо сплати платником податку податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки здійснюється контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) такого платника.

У акті перевірки від 05.10.2015 №177 податковий орган зазначає, що перевірка проведена на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, при цьому відображено відомості щодо граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання, а також відомості щодо дат та сум фактичної сплати такого зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податковим органом досліджувались не лише дані, які зазначені в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 20.02.2014 № та за 2015 рік від 17.02.2015 № поданих позивачем, а також інші відомості.

Перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є документальною (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Відтак, в розумінні статті 75 ПК України проведена ДПІ у м.Рівному перевірка своєчасності сплати КП "Рівненське ГРО" ОСС узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності є не камеральною, а документальною перевіркою.

Документальні перевірки можуть бути плановими або позаплановими, а також виїзними або невиїзними (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Згідно з абз.6 пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу, та яка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 ПК України).

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про порушення податковим органом установленої законом процедуру проведення документальної перевірки позивача, а тому, в сулу вимог ч.3 ст.70 КАС України, відображені в акті перевірки від 05.10.2015 №177 відомості не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки такі відомості одержані контролюючим органом поза межами правового поля.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Перевіряючи доводи ДПІ у м.Рівному щодо порушення позивачем граничного строку 30.01.2014 та 02.07.2014 сплати грошового зобов'язання судом встановлено, що за даними обліку відповідача станом на 31.01.2014 за позивачем рахується недоїмка з орендної плати за земельні ділянки в сумі 80603,02грн. за податковою декларацією від 25.01.2013 (а.а.с.84-90).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою до ДПІ у м. Рівному про розстрочення податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 80603,02грн., за результатами розгляду якого відповідачем прийнято рішення від 28.02.2014 №25 про розстрочення (відстрочення) даного податкового боргу на строк 10 місяців починаючи з 20.03.2014 по 19.12.2014 зі щомісячною сплатою 8060,30грн. (а.с.55).

На підставі вказаного рішення, 28.02.2014 між контролюючим органом та КП "Рівненське ГРО" ОСС укладено договір №33 про розстрочення (відстрочення) податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 80603,02грн. (а.с.56).

Відповідно до пп.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 100.1 статті 100 ПК України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання (п100.2 ст.100 ПК України).

Відповідно до п.100.6 ст.100 ПК України, розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Статтею 32 ПК України встановлено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі відстрочки та розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Таким чином, відповідно до зазначених вище норм податкового законодавства рішенням контролюючого органу від 28.02.2014 №25 та договором від 28.02.2014 №33 про розстрочення сплати податкового боргу для позивача встановлені нові строки сплати податкового зобов'язання з орендної плати за землю по строку 31.01.2014 сплати грошового зобов'язання, а саме починаючи з 20.03.2014 по 19.12.2014.

Пунктом 3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових, зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1853/24385 (далі - Порядок №574), встановлено, що на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Рішенням ДПІ у м. Рівному від 02.07.2014 №9 розстрочення податкового боргу скасовано (а.с.54).

Таким чином, за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань штрафні санкції могли бути нараховані контролюючим органом починаючи з 03.07.2014.

Разом з тим, з акта перевірки від 05.10.2015 №177 та розрахунку до нього слідує, що контролюючий орган застосував до позивача штрафну санкцію за період з 31.01.2014 по 28.02.2014 та з 02.07.2014 до 28.11.2014.

Тим самим, розрахунок штрафних санкцій здійснений без урахування факту укладання договору про розстрочення сплати податкового боргу та факту перенесення строків сплати податкового боргу у зв'язку з його розстроченням.

Таким чином, суд встановив, що контролюючим органом нараховано позивачу штрафні санкції на розстрочену суму грошового зобов'язання (податкового боргу) в період дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), що суперечить приписам вищевказаних норм податкового законодавства.

Обставини перекручення та недостовірності відомостей щодо нарахування та сплати КП "Рівненське ГРО" ОСС грошових зобов'язань з орендної плати за землю в обліковій картці за 2014 рік підтверджується постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 у справі 817/3590/14, від 04.03.2015 у справі 817/164/15, від 02.04.2015 у справі №817/626/15, від 08.06.2015 у справі №817/947/15, від 14.09.2015 у справі №817/1988/15 (а.а.с.33-49), які набрали законної сили, а відтак, в силу вимог ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС України, не потребують доказування.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на вищенаведене, податкові повідомлення-рішення форми "Ш" від 22.10.2015 № та від 22.10.2015 № не відповідають критеріям правомірності, установленим статтею 2 КАС України, прийняті з порушенням встановленої законом процедури, необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, а відтак, порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 22.10.2015 № та №.

Присудити на користь позивача КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Гломб Ю.О.