Справа № 815/217/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/217/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Бутенко А.В., за участю секретаря Філімоненко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК», в якому просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С.О. включити ОСОБА_1 до додаткового переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та направити вказані зміни до Фонду гарантування, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити додатковий перелік вкладників в Загальному реєстрі вкладників та виплатити ОСОБА_1 гарантоване відшкодування за договором № 60025568 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, укладеним 22.01.2015 року.

В обгрунтвання позовних вимог представник позивача зазначив, що вважає протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» щодо визнання нікчемними дій Позивача по поповненню вкладу та призупиненя виплат та включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вона суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушує право на отримання гарантованої суми відшкодування банківського вкладу.

Також представник позивача в судовому засідані не заперечував проти поставленого судом питання щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с. 49-50). В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позов, в яких відповідачі просять суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог (а.с. 69-74, 108-113). На підстві ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд та вирішення справи продовжено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

22 січня 2015 року у м. Одесі між ОСОБА_1 та ПАТ «ІМЕКСБАНК» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 60025568 в національній валюті. Відповідно до п. п. 1.1. Публічного договору № 1 від 20 січня 2014 р. Позивач передав, а Відповідач прийняв на вкладний рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. на умовах Договору. Вказане підтверджується квитанцією № 18912 від 22.01.2015 р. на внесення готівки, тобто Позивачем був переданий Відповідачу, а останнім отриманий внесок в повному обсязі (а.с. 12-16).

Договір був укладений на строк з 22 січня 2015 р. по 25 квітня 2015 р.

В день повернення банківського вкладу вкладу (депозиту) № 60025568 на суму 150 000,00 грн., 25.04.2015 року Відповідач мав повернути відповідну суму внеску. 29.04.2015 р. Відповідач повернув Позивачу нараховані відсотки у сумі 219,37 грн. за користування внеском (а.с. 17).

Також судом встановлено, що 26.01.2015 року Нацбанком України прийнято постанову № 50 «Про віднесення АТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних", на підставі якої Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 16 від 26.01.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», та з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію банку Северіна Ю.П. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 84 від 23.04.2015 року, прийнято рішення, яким дію тимчасової адміністрації було продовжено до 26.05.2015 року, включно (а.с. 61-66).

Відповідно до постанови Правління Нацбанку України від 21.05.2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК», 27.05.2015 року, Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку - Северина Юрія Петровича (а.с. 67-68).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 189 від 19.10.2015 року, уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» змінено на Гаджиєва С.О. (а.с. 106).

29 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «ІМЕКСБАНК» із заявою про повернення йому строкового вкладу (а.с. 18).

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію АТ «Імексбанк» на адресу Позивача направлено лист від 13.05.2015 року № 6030 про тимчасове зупинення виплати сум гарантованого відшкодування, оскільки за попередніми висновками ряд операцій можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії, передбачені п.п. 7 ст. 38 Закону, до з'ясування всіх обставин та підтвердження характеру звичайності проведених операцій.

Також, ОСОБА_1 неодноразово звертався до АТ «Імексбанк», а саме 05.06.2015 р. та 11.09.2015 р., а також до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.07.2015 р. та 11.09.2015 р. (а.с. 20-27). Станом на момент звернення до суду, Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Позивача не включено до переліку вкладників, що обумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною 4 ст. 26 Закону №4452-VI визначено, що Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З викладеного вбачається, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Водночас, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

ОСОБА_1 не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунку Фонду у зв'язку з виявленням ознак нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту).

При цьому Уповноваженою особою не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про нікчемність вищезазначених договорів, укладених між позивачем та банком, у розумінні вимог цивільного законодавства України або ст. 38 Закону №4452-VI.

Жодних доказів того, що договори укладено з метою надання Позивачу переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, Уповноваженою особою також не надано.

Також судом встановлено, що 22.01.2015 року на день поповнення Позивачем свого вкладу на 150 000,00 грн. та укладення договору банківського вкладу № 60025568, для нього не діяло жодних обмежень щодо укладання договорів та здійснення банківських вкладів.

Постанова Національного банку України від 15.01.2015 року «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії проблемних» також не містила обмежень для Позивача, оскільки не підлягала оприлюдненю та містила застереження тільки для працівників банку, мала на меті стабілізацію діяльності банку та відновлення його фінансового стану, також цією постановою прямо було передбачено здійснювати залучення коштів від фізичних осіб, однак в обсязі, що не перевищує обсягу таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валют), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі.

Більш того, на підставі договору банківського вкладу № 60025568 від 22 січня 2015 року, були нараховані та виплачені 29.04.2015р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через АБ «Південний» в м. Одесі, проценти в сумі 219,37 грн. (а.с. 17), що також спростовує твердження про нікчемність цього договору.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452-VI, відповідно до якого, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1)формування Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження Загального реєстру виконавчою дирекцією Фонду.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п. 4 р. III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Суд наголошує на тому, що формування повного переліку вкладників є обов'язком саме уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» відповідно до ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. При цьому підтвердження отримання Фондом зазначеного додаткового переліку та результатів розгляду листа суду не надано.

За таких умов суд доходить висновку, про необхідність зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С.О. включити ОСОБА_1 до додаткового переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити додатковий перелік вкладників в Загальному реєстрі вкладників та виплатити ОСОБА_1 гарантоване відшкодування за договором № 60025568 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, укладеним 22.01.2015 року, то суд звертає увагу, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат після та відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Оскільки уповноваженою особою Фонду не було включено позивача до переліку вкладників,у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов'язку затвердження додаткового реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а вирішення спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, ця вимога позивача задоволенню не підлягає, так як є передчасною.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» - задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва Сергія Олександровича включити ОСОБА_1 до додаткового переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та направити вказані зміни до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.