Справа № 805/794/16-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 березня 2016 р. Справа №805/794/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Куденков К.О.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про визнання протиправними дій та зобовязання надати відкриту публічну інформацію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про визнання протиправними дій Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія», що виявилися у відмові надати ОСОБА_1 відкриту публічну інформацію на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: - інформацію щодо субєктів господарювання, які надають послуги громадського харчування (буфетів, вагонів ресторанів) у потягах «Української залізничної швидкісної компанії», -найменування субєкта господарювання, - перелік послуг, які вони надають, - перелік потягів (маршрутів), на яких надає послуги кожен субєкт господарської діяльності, - відомості про проведення конкурсу щодо права надавати зазначені послуги, - умови договору на надання послуг (включаючи винагороду, яку отримує «УЗШК» у будь якому вигляді від субєкта господарювання), - строк дії зазначених договорів; зобовязання Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» надати ОСОБА_1 протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду відкриту публічну інформацію.

Позовні вимоги мотивовані ненаданням публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

До позовної заяви доданий відповідний запит позивача на інформацію №127-2015р від 12.11.2015р. в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» та відповідь Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» від 17.11.2015р. №УЗШК-20/294, якою, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», повідомлено про відсутність підстав для надання запитуваної інформації.

Відповідачем у позовній заяві (вх.№813/16 від 14.03.2016р.) визначено Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія», адреса: 02096, м Київ, вул. Привокзальна, 3.

Вказана адреса є зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі «Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України «Про деякі питання надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 466/5 від 31.03.2015р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 березня 2015р. за № 349/26794.

Частиною першою ст.1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.13 вказаного Закону встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В спірних правовідносинах Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» є розпорядником інформації, який не має статусу субєкта владних повноважень та не виконує делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст.23 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 5 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності адміністративних справ, яке наведене у ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає безпідставним посилання позивача у позовній заяві на ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки цими приписами встановлюються правила визначення територіальної підсудності адміністративних справ щодо оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Проте, як було зазначено, Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» не є субєктом владних повноважень.

Таким чином, застосуванню підлягають положення ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із наведеного вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про визнання протиправними дій та зобовязання надати відкриту публічну інформацію підсудна не Донецькому окружному адміністративному суду, а місцевому адміністративному суду (місцевому загальному суду як адміністративному суду або окружному адміністративному суду за вибором позивача) за місцезнаходженням відповідача.

Суд зазначає, що аналогічні висновки наведені у Довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка доведена до відома суддів апеляційних та окружних адміністративних судів відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013р. №11.

Так, в останньому абзаці розділу «2. Проблеми визначення підсудності зазначеної категорії справ» вказаної Довідки зазначено, що справи, у яких відповідачем є розпорядник публічної інформації, який не є субєктом владних повноважень, територіально підсудні за місцезнаходженням відповідача (частина перша статті 19 КАС України). Тому, помилковим є визначення територіальної підсудності таких справ за вибором позивача з посиланням на частину четверту статті 19 КАС України.

Суд звертає увагу, що в редакції Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ч.4 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України вважається частиною пятою.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Відповідно до ч.4 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, копія ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи наведені приписи законодавства, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до частини 6 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, позивач має право повторного звернення з цим адміністративним позовом до суду в порядку, встановленому законом.

Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, позивач може звернутися до суду з клопотання про повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 18, 107, 108, 160, 165, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про визнання протиправними дій та зобовязання надати відкриту публічну інформацію - разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачеві.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куденков К.О.