Справа № 826/11856/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 березня 2016 року № 826/11856/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Еталон-Безпека"
доДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві
проскасування податкового повідомлення-рішення від 26.01.2015р. №

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Безпека" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.01.2015р. № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що податковим органом необґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015р. № , висновки акту перевірки від 12.01.2015 р. № 49/26-51-22-03/35617841 про порушення позивачем вимог податкового законодавства, щодо недоведеності реальності виконання договорів, укладених позивачем з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" не відповідають дійсності, оскільки, у позивача наявні документи, що підтверджують виконання зазначених договорів, висновки акта перевірки є неправомірними.

До служби діловодства суду відповідачем було подано заперечення на позов, мотивація яких співпадає з викладеним в акті перевірки від 12.01.2015 р. № 49/26-51-22-03/35617841.

В судовому засіданні 15.10.2015 року відповідно ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, судом було ухвалено подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

В судовому засіданні 15.10.2015 року позивачем було подано докази адміністративного оскарження в досудовому порядку, а саме скарги позивача та рішення про результати розгляду скарг позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.01.2015р. № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 251 391,00 грн. та штрафні санкції з цього податку у розмірі 62 848,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження у позасудовому порядку податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків Акта від12.01.2015 р. № 49/26-51-22-03/35617841 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки позивача з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" за період діяльності з 01.01.2012 р. по 30.11.2014 р.

За результатами перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2012 р. у сумі 43 876,00 грн., за жовтень 2012 р. у сумі 70 327,00 грн., за листопад 2012 р. 69 391,00 грн., за грудень 2012 р. у сумі 67 797,00 грн.

Так, перевіркою було встановлено, що позивачем податковий кредит з ПДВ за серпень 2012 р. у сумі 43 876,00 грн., за жовтень 2012 р. у сумі 70 327,00 грн., за листопад 2012 р. 69 391,00 грн., за грудень 2012 р. у сумі 67 797,00 грн. сформовано на підставі податкових накладних, виписаних на виконання договорів про надання послуг ТОВ "Нельсон Інтерхолд" від 01.08.2012 р. №0108/12, ТОВ "ТД "Скандинавія" від 01.10.2012 р. № 01/10-12/3, ТОВ "Інсайт-ІН" №01/11-12/1 від 01.10.2012 р.

Перевірку було проведено згідно пп.75.1.2, п.75.1, ст.75, пп.78.1.1, п.78.1, ст.78, п.82.2, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, та Наказу № 1588-П від 23.12.2014 року виданого ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, та на підставі Постанови ст. слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві майора податкової міліції В.П. Беляка про призначення позапланової документальної перевірки ПП "Еталон-Безпека".

Так, у вказаній постанові зазначено, що згідно зібраних матеріалів оперативними співробітниками ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та у ході досудового розслідування встановлено, що на території м. Києва громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 організували схему незаконної діяльності деяких суб'єктів діяльності, серед яких: ТОВ "Нельсон Інтерхолд" (директор ОСОБА_5.); ТОВ "ТД "Скандинавія" (директор ОСОБА_6.); ТОВ "Інсайт-ІН" та ряд інших СГД щодо сприяння підприємствам реального сектору економіки в мінімізації податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, з метою ухилення від сплати податків.

Допитана в якості свідка директора та засновника ТОВ «Нельсон Інтерхолд» ОСОБА_5 показала, що жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Нельсон Інтерхолд» вона не має, участі в реєстрації даного підприємства в органах державної влади вона не приймала, жодних реєстраційних, статутних документів, документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Нельсон інтерхолд» вона не складала, не підписувала, нікому не видавала та нікого на це не уповноважувала. Жодних розрахунків з постачальниками ТОВ «Нельсон Інтерхолд» ОСОБА_5 не здійснювала та нікого на це не уповноважувала. Де знаходяться реєстраційні, статутні документи, документи фінансово-господарської діяльності, печатка ТОВ «Нельсон Інтерхолд» ОСОБА_5 невідомо.

Допитаний в якості свідка директора та засновника ТОВ «Торговий дім «Скандинавія» ОСОБА_6, показав, що жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Торговий дім «Скандинавія» він не має, участі в реєстрації даного підприємства в органах державної влади він не приймав, жодних реєстраційних, статутних документів, документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Торговий дім «Скандинавія» він не складав, не підписував, нікому не видавав та нікого на це не уповноважував. Жодних розрахунків з постачальниками ТОВ «Торговий дім «Скандинавія» ОСОБА_6 не здійснював та нікого на це не уповноважував. Де знаходяться реєстраційні, статутні документи, документи фінансово господарської діяльності, печатка ТОВ «Торговий дім «Скандинавія» ОСОБА_6 невідомо.

Допитаний в якості свідка директор та засновник ТОВ «Інсайт-Ін» ОСОБА_7 показав, що жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інсайт-Ін» він не має, участі в реєстрації даного підприємства в органах державної влади він не приймав, жодних реєстраційних, статутних документів, документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інсайт-Ін» він не складав, не підписував, нікому не видавав та нікого на це не уповноважував. Жодних розрахунків з постачальниками ТОВ «Інсайт-Ін» ОСОБА_7 не здійснював та нікого на це не уповноважував. Де знаходяться реєстраційні, статутні документи, документи фінансово господарської діяльності, печатка ТОВ «Інсайт-Ін» ОСОБА_7 невідомо.

Також відповідач посилається на Акт ДПІ у Солом'янському районі ТУ ДФС у м. Києві від 04.06.2013р. №1120/22.3-17/38316599 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсайт-Ін» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року.

Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Інсайт-Ін» анульовано 03.04.2013р. за ініціативою ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС у зв'язку з внесенням до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням.

Відповідно до акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Нельсон Інтерхолд» ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС від 13.12.2012 р. № 1342/22317/37514437 щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2012 р. по

30.09.2012 р. встановлено: стан платника - « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Таким чином, посилаючись на те, що позивачем під час перевірки не надано доказів отримання замовлених у ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" рекламних послуг, податковий орган дійшов висновку про безтоварність господарських операцій позивача під час їх документального оформлення з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН".

Суд бере до уваги, що висновки ДПІ щодо фіктивності діяльності контрагентів позивача, не знайшли свого підтвердження, оскільки належні та допустимі докази на підтвердження нікчемності правочинів, укладених між позивачем та ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" відповідачем суду не надано. Відповідачем також не надано суду вироку суду щодо посадових осіб контрагента позивача.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

На підтвердження правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" позивачем суду надано договори про надання рекламних послуг від 01.08.2012 р. №0108/12, від 01.10.2012 р. №01/10-12/3, від 01.10.2012 р. №01/11-12/1.

Між позивачем - Рекламодавець та ТОВ "Нельсон Інтерхолд" - Рекламіст було укладено договір про надання рекламних послуг від 01.08.2012 р. №0108/12.

Відповідно до п.1. даного договору Рекламодавець доручає, а Рекламіст зобов'язується виконати роботу по рекламі в обсязі і на умовах, передбачених цих договором. Опис об'єкту реклами: Інтернет ресурс компанії Рекламодавця. Опис реклами (спосіб) або послуги: розповсюдження рекламної інформації про ресурс, спрямоване на залучення нових контактів та поширення інформації щодо бренду компанії. Дата надання послуги (проведення рекламної акції): на протязі дії договору. Обсяг: згідно наданих актів виконаних робіт (надання послуг).

Згідно п. 2 договору Рекламіст бере на себе виконання наступних робіт:

подає на затвердження Рекламодавцю в 15 денний термін з дня підписання договору докладну програму робіт з реклами продукції або надання послуг, із зазначенням часових інтервалів, звітних матеріалів та орієнтовних сум, необхідних для виконання робіт;

власними силами та з власних матеріалів, на власній матеріальній базі виготовляє необхідні ескізи, тексти, оригінал-макети (п.2.2 договору);

подає на затвердження Рекламодавцю ескізи, оригінал-макети та інші матеріали, необхідні для проведення робіт. Запуск виробництва або публікація не затверджених Рекламодавцем матеріалів не допускається (п.2.3 договору);

знайомить Рекламодавця за його вимогою з перебігом робіт щодо виготовлення реклами (п.2.4);

розміщує рекламу згідно програми робіт (п.2.5).

Відповідно до п.3. договору Рекламодавець бере на себе наступні зобов'язання:

затверджує програму робіт з реклами (п.3.1);

затверджує зразки рекламної продукції, яка підлягає тиражуванню (п.3.2);

надає інформацію, необхідну для виготовлення реклами (технічні дані, опис продукції, послуг) (п.3.3).

На підтвердження виконання зазначених робіт за договором від 01.08.2012 р. №0108/12 позивач надав суду видані ТОВ "Нельсон Інтерхолд" рахунки-фактури від 23.08.2012 р. № 277, від 24.08.2012 р. № 287, від 27.08.2012 р. № 294, від 29.08.2012 р. № 348, від 31.08.2012 р. № 409, акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) від 23.08.2012 р. № 277 на суму 58 800,00 грн., від 24.08.2012 р. № 287 на суму 30 000,00 грн., від 27.08.2012 р. № 294 на суму 59 880,00 грн., від 29.08.2012 р. № 348 на суму 59 880,00 грн., від 31.08.2012 р. № 409 на суму 54 698,76 грн., податкові накладні від 23.08.2012 р. № 277 на суму 58 800,00 грн., від 24.08.2012 р. № 287 на суму 30 000,00 грн., від 27.08.2012 р. № 294 на суму 59 880,00 грн., від 29.08.2012 р. № 348 на суму 59 880,00 грн., від 31.08.2012 р. № 409 на суму 54 698,76 грн.

На підтвердження здійснення оплати за договором позивачем суду надано виписки обслуговуючого позивача банку, що підтверджують рух коштів. Факт перерахунку грошових коштів позивачем на користь ТОВ "Нельсон Інтерхолд" не заперечується перевіряючими в акті перевірки.

Проаналізувавши умови зазначеного договору суд дійшов висновку, що виготовлення рекламної продукції її найменування та кількість, порядок виготовлення та розміщення, що придбавається позивачем у ТОВ "Нельсон Інтерхолд" за договором від 01.08.2012 р. №0108/12, встановлюються позивачем шляхом затвердження програми робіт з реклами продукції або надання послуг, із зазначенням часових інтервалів, звітних матеріалів та орієнтовних сум, необхідних для виконання робіт та затвердження оригінал-макета, ескізів, та інших матеріалів, необхідних для проведення робіт.

Натомість, позивачем не надано суду жодного супутнього документу, який би складався сторонами за договором у разі його реального виконання сторонами.

Так, суду не надано, доказів на підтвердження того, що позивачем було складено заявку та надано ТОВ "Нельсон Інтерхолд" інформацію, необхідну для виготовлення реклами (технічні дані, опис продукції, послуг), затверджено програми робіт з реклами продукції або надання послуг, із зазначенням часових інтервалів, звітних матеріалів та орієнтовних сум, необхідних для виконання робіт та затверджено оригінал-макет замовлення, затверджено зразки рекламної продукції, яка підлягає тиражуванню. Отже, документального підтвердження виконання сторонами умов договору на виготовлення рекламної продукції від 01.08.2012 р. №0108/12, укладеного позивачем з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", як того вимагає договір, зокрема, п. 1, п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.5, п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3, суду не надано.

Позивачем не надано суду жодного оригінал-макета, заявки або додаткових угод на підставі яких позивач замовив у ТОВ "Нельсон Інтерхолд" та погодив порядок надання-отримання рекламних послуг згідно договору від 01.08.2012 р. №0108/12. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження замовлення у ТОВ "Нельсон Інтерхолд" послуг з виготовлення друкованої продукції, суд приходить до висновку, що господарської операції замовлення у ТОВ "Нельсон Інтерхолд" та відповідно отримання позивачем рекламних послуг згідно договору від 01.08.2012 р. №0108/12 не відбулося.

Крім того, суд відзначає, що договір та всі перелічені первинні документи, зокрема податкові накладні, акти наданих послуг, рахунки-фактури від імені ТОВ "Нельсон Інтерхолд" підписано

гр. ОСОБА_5, яка згідно пояснень, використаних перевіряючими під час перевірки, зазначила, що ніякої діяльності від імені ТОВ "Нельсон Інтерхолд" не здійснювала, документів від імені ТОВ "Нельсон Інтерхолд" не підписувала.

Отже, первинні документи надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій згідно договору від 01.08.2012 р. №0108/12 є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджують здійснення таких господарських операцій.

Таким чином, позивачем не доведено, що договір від 01.08.2012 р. №0108/12, укладений з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", реально виконувався сторонами, зокрема, у серпні 2012 року.

Між позивачем - Замовник та ТОВ "ТД "Скандинавія" - Виконавець було укладено договір про надання рекламних послуг від 01.10.2012 р. №01/10-12/3.

Відповідно до п.1.2. даного договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконанню комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень Замовника (рекламних плакатів) на спеціальних конструкціях (щити 3х6 м), розташованих згідно адресної програми і в строки, що визначається Додатками. В Додатках до цього Договору вказуються строки і вартість робіт, період рекламної кампанії та адреси розміщення рекламних зображень. Додатки є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.1.1. договору Виконавець зобов'язується: розмістити рекламні зображення Замовника протягом 5 робочих днів з дати початку рекламної кампанії на рекламних щитах, технічні характеристики і місця розташування яких визначаються в порядку п. 1.2 договору;

здійснювати технічне обслуговування рекламних щитів і підтримку рекламних зображень в стані функціональної придатності протягом строку рекламної кампанії (п.3.1.1.);

у випадку повного або часткового пошкодження рекламних зображень, а саме: при наявності дефектів, що виникли внаслідок неякісної проклейки рекламних зображень Виконавцем (наявність зморшок, підмоклих місць і т.п.), протягом 72 годин відновити рекламні зображення;

у випадку виявлення вищевказаних дефектів Замовником, рекламні, зображення повинні бути відновлені не пізніше 72 годин з моменту повідомлення Замовником Виконавця про наявність дефектів. Усунення дефектів підтверджується Виконавцем фотографією з відстані 5-ти метрів, яка передається Замовнику одразу після усунення дефектів. В іншому випадку Виконавець продовжує час демонстрації рекламних матеріалів Замовника на час затримки усунення дефектів;

виконавець зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати початку рекламної кампанії надати Замовнику фото-звіт про закінчення робіт по розміщенню рекламних зображень . У випадку недотримання Виконавцем строків надання фото-звіту датою початку кампанії буде вважатися дата надання Виконавцем фото-звіту про початок рекламної кампанії;

у випадку наміру Виконавцем внести зміни в адресну програму рекламної кампанії, Виконавець зобов'язується письмово узгодити ці зміни разом з Замовником не пізніше ніж за 30 днів до проведення цих змін;

у випадку внесення змін в адресну програму, або у випадку ротації місць розташування рекламних зображень, схвалених Замовником у письмовій формі, Виконавець зобов'язаний протягом 5-ти робочих днів надати Замовнику фото звіт, що підтверджує проведення узгоджених з Замовником змін;

у випадку недотримання Виконавцем строків початку кампанії, по взаємній згоді сторін Виконавець надає Замовнику компенсацію шляхом продовження її строків на кількість днів прострочення;

у випадку коли Виконавець відмовляється надати Замовнику місця, визначені в адресній програмі, що вказана в Додатках до цього Договору , Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 30% від місячної вартості демонстрації рекламного матеріалу на одній площині помножену на кількість місць , що не були надані Замовнику;

у випадку пред'явлення до Виконавця законних вимог третіх осіб, останній має право припинити Рекламну кампанію, з підстав невідповідності Реклами чинному законодавству України про рекламу, достроково припинити таку Рекламну кампанію, негайно повідомивши про таке припинення письмово (по факсу) Замовник.

П. 3.2. договору визначає обов'язки і відповідальність Замовника:

Замовник несе відповідальність перед третіми особами за порушення в частині оформлення, виробництва і підготовки реклами згідно Закону «Про рекламу»; Зміст реклами Замовника оформленої на рекламних зображеннях , не повинно суперечити вимогам Закону України «Про рекламу», а саме згідно ст.6 (мова реклами визначається Законом України «Про мову в Україні», зареєстровані у встановленому порядку товарні знаки, логотипи можуть залишатися мовою оригіналу);

Замовник зобов'язується за 5 (п'ять) робочих днів до початку рекламної кампанії, надати Виконавцю рекламні зображення, за адресою, вказаною Виконавцем, в кількості, достатній для проведення кампанії і підтримки рекламних зображень в задовільному стані ( з розрахунку не менше 1,2 комплекти рекламних зображень, на один місяць для однієї площини).

Відповідно до додатку від 01.10.2012 р. №1 до договору від 01.10.2012 р. №01/10-12/3 сторонами погоджено адреси розташування рекламних щитів для розміщення рекламної продукції позивача.

На підтвердження виконання зазначених робіт за договором від 01.10.2012 р. №01/10-12/3 позивач надав суду видані ТОВ "ТД "Скандинавія" рахунки-фактури від 01.10.2012 р. № 2, від 05.10.2012 р. № 22, від 12.10.2012 р. № 40, від 19.10.2012 р. № 65, від 26.10.2012 р. № 88, від 29.10.2012 р. № 96, від 30.10.2012 р. № 104, від 31.10.2012 р. № 116,

акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) від 01.10.2012 р. № 2 на суму 54 000,00 грн., від 05.10.2012 р. № 22 на суму 54 000,00 грн., від 12.10.2012 р. № 40 на суму 54 000,00 грн., від 19.10.2012 р. № 65 на суму 54 000,00 грн., від 26.10.2012 р. № 88 на суму 54 000,00 грн., 29.10.2012 р. № 96 на суму 58 800,00 грн., від 30.10.2012 р. № 104 на суму 58 800,00 грн., від 31.10.2012 р. № 116 на суму 34 363,14 грн.,

податкові накладні від 01.10.2012 р. № 2 на суму 54 000,00 грн., від 05.10.2012 р. № 22 на суму 54 000,00 грн., від 12.10.2012 р. № 40 на суму 54 000,00 грн., від 19.10.2012 р. № 65 на суму 54 0000,00 грн., від 26.10.2012 р. № 88 на суму 54 00,00 грн., 29.10.2012 р. № 96 на суму 58 800,00 грн., від 30.10.2012 р. № 104 на суму 58 800,00 грн., від 31.10.2012 р. № 116 на суму 34 363,14 грн.

На підтвердження здійснення оплати за договором позивачем суду надано виписки обслуговуючого позивача банку, що підтверджують рух коштів. Факт перерахунку грошових коштів позивачем на користь ТОВ "Нельсон Інтерхолд" не заперечується перевіряючими в акті перевірки.

Проаналізувавши умови зазначеного договору суд дійшов висновку, що проведення рекламної кампанії щодо виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень Замовника (рекламних плакатів) на спеціальних конструкціях (щити 3х6 м), розташованих згідно адресної програми і в строки, визначається Додатками до цього Договору, зокрема, вказуються строки і вартість робіт, період рекламної кампанії та адреси розміщення рекламних зображень.

Так, відповідно до умов договору позивач зобов'язаний надати виконавцю - ТОВ "ТД "Скандинавія" рекламні матеріали для розміщення їх на щитах за адресами наведеними в додатку №1 від 01.10.2012 р.

Натомість, позивачем не надано суду жодного супутнього документу, який би складався сторонами за договором у разі його реального виконання сторонами.

З наданих позивачем суду документів складених сторонами на виконання договору та додатку до нього від 01.10.2012 р. №1 не вбачається за можливе встановити, що позивачем - Замовником взагалі було передано Виконавцю рекламну продукцію для її розміщення, не надано доказів погодження обсягів робіт та строки їх виконання, безпосередньої передачі рекламних зображень.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що рекламні щити що мали використовуватися згідно договору від 01.10.2012 р. на підставі цивільно-правових угод належать, орендовані чи то іншим чином використовувалися позивачем або ТОВ "ТД "Скандинавія". Відповідних договорів та доказів оплати за користування рекламними щитами суду не надано.

Отже, достатніх доказів на підтвердження того, що позивач, або виконавець взагалі мають будь-яке відношення та відповідно мали фізично доступ до рекламних конструкцій, розташованих за адресою наведеною у додатку від 01.10.2012 р. №1 до договору від 01.10.2012 р. №01/10-12/3, мали можливість розмістити на них рекламну продукцію позивача та відповідно розмістили її, суду не надано.

Так, п. 3.1.5. договору передбачено, що Виконавець зобов'язаний не пізніше 5 днів з дати початку рекламної кампанії надати Замовнику фото-звіт про закінчення робіт по розміщенню рекламних зображень.

Однак, жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ "ТД "Скандинавія" було розміщено рекламні зображення позивача згідно договору від 01.10.2012 р. №01/10-12/3, а саме, фото-звітів-фотографічного зображення кожного рекламного щита з розміщеними на ньому рекламними зображеннями, суду не надано.

Оскільки, позивачем не надано суду доказів, на підтвердження отримання у ТОВ "ТД "Скандинавія" послуг з розміщення рекламної продукції, суд приходить до висновку, що господарської операції замовлення у ТОВ "ТД "Скандинавія" та відповідно отримання позивачем послуг з розміщення рекламних матеріалів згідно договору від 01.10.2012 р. №01/10-12/3 не відбулося.

Крім того, суд відзначає, що договір та всі перелічені первинні документи, зокрема податкові накладні, акти наданих послуг, рахунки-фактури від імені ТОВ "ТД "Скандинавія" підписано

гр. ОСОБА_6, який згідно пояснень використаних перевіряючими під час перевірки, зазначив, що ніякої діяльності від імені ТОВ "ТД "Скандинавія" не здійснював, документів від імені ТОВ "ТД "Скандинавія" не підписував.

Отже, первинні документи надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій згідно договору від 01.10.2012 р. №01/10-12/3 є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджують здійснення таких господарських операцій.

Таким чином, позивачем не доведено, що договір від 01.10.2012 р. №01/10-12/3, укладений з ТОВ "ТД "Скандинавія", реально виконувався сторонами, зокрема, у жовтні 2012 року.

Між позивачем - Замовник та ТОВ "Інсайт-Ін" - Виконавець було укладено договір про надання рекламних послуг від 01.10.2012 р. №01/11-12/1.

Тексти договорів, які були укладені позивачем з ТОВ "Інсайт-Ін" від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 та ТОВ "ТД "Скандинавія" від 01.10.2012 р. №01/10-12/3 є ідентичними за своїм змістом.

Відповідно до додатку від 01.10.2012 р. №1 та додатку №2 від 03.12.2012 р. до договору від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 сторонами погоджено адреси розташування рекламних щитів для розміщення рекламної продукції позивача.

На підтвердження виконання зазначених робіт у листопаді 2012 р. за договором від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 позивач надав суду видані ТОВ "Інсайт-Ін" рахунки-фактури від 02.11.2012 р. № 14, від 12.11.2012 р. № 51, від 16.11.2012 р. № 75, від 19.11.2012 р. № 84, від 23.11.2012 р. № 111, від 26.11.2012 р. № 124, від 28.11.2012 р. № 137, від 30.11.2012 р. № 166,

акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) від 02.11.2012 р. № 14 на суму 57 600,00 грн., від 12.11.2012 р. № 51 на суму 57 600,00 грн., від 19.11.2012 р. № 84 на суму 57 600,00 грн., від 16.11.2012 р. № 75 на суму 57 600,00 грн., від 23.11.2012 р. № 111 на суму 57 600,00 грн., 26.11.2012 р. №124 на суму 57 600,00 грн., від 28.11.2012 р. № 137 на суму 42 000,00 грн., від 30.11.2012 р. № 166 на суму 28 745,16 грн.,

податкові накладні від 02.11.2012 р. № 14 на суму 57 600,00 грн., від 12.11.2012 р. № 51 на суму 57 600,00 грн., від 16.11.2012 р. № 75 на суму 57 600,00 грн., від 19.11.2012 р. № 84 на суму 57 600,00 грн., від 23.11.2012 р. № 111 на суму 57 600,00 грн., 26.11.2012 р. №124 на суму 57 600,00 грн., від 28.11.2012 р. № 137 на суму 42 000,00 грн., від 30.11.2012 р. № 166 на суму 28 745,16 грн.

На підтвердження виконання зазначених робіт у грудні 2012 р. за договором від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 позивач надав суду видані ТОВ "Інсайт-Ін" рахунки-фактури від 07.12.2012 р. № 30, від 10.12.2012 р. № 37, від 14.12.2012 р. № 52, від 17.12.2012 р. № 57, від 21.12.2012 р. № 67, від 24.12.2012 р. № 74, від 28.12.2012 р. № 96;

акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) від 07.12.2012 р. № 30 на суму 58 800,00 грн., від 10.12.2012 р. №37 на суму 58 800,00 грн., від 14.12.2012 р. № 84 на суму 57 600,00 грн., від 16.11.2012 р. № 75 на суму 57 600,00 грн., від 14.11.2012 р. №52 на суму 58 800,00 грн., 17.12.2012 р. №57 на суму 58 800,00 грн., від 21.21.2012 р. № 67 на суму 58 800,00 грн., від 24.12.2012 р. № 74 на суму 58 800,00 грн., від 28.12.2012 р. № 96 на суму 53 981,76 грн.;

податкові накладні від 07.12.2012 р. № 30 на суму 58 800,00 грн., від 10.12.2012 р. №37 на суму 58 800,00 грн., від 14.12.2012 р. № 84 на суму 57 600,00 грн., від 16.11.2012 р. № 75 на суму 57 600,00 грн., від 14.11.2012 р. №52 на суму 58 800,00 грн., 17.12.2012 р. №57 на суму 58 800,00 грн., від 21.21.2012 р. № 67 на суму 58 800,00 грн., від 24.12.2012 р. № 74 на суму 58 800,00 грн., від 28.12.2012 р. № 96 на суму 53 981,76 грн.

На підтвердження здійснення оплати за договором позивачем суду надано виписки обслуговуючого позивача банку, що підтверджують рух коштів. Факт перерахунку грошових коштів позивачем на користь ТОВ "Інсайт-Ін" не заперечується перевіряючими в акті перевірки.

Однак, жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ "Інсайт-Ін" було розміщено рекламні зображення позивача згідно договору від 01.10.2012 р. №01/11-12/1, а саме, фото-звітів-фотографічного зображення кожного рекламного щита з розміщеними на ньому рекламними зображеннями позивача, суду не надано.

Оскільки, позивачем не надано суду доказів, на підтвердження отримання у ТОВ "Інсайт-Ін" послуг з розміщення рекламної продукції, суд приходить до висновку, що господарської операції замовлення у ТОВ "Інсайт-Ін" та відповідно отримання позивачем послуг з розміщення рекламних матеріалів згідно договору від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 не відбулося.

Крім того, суд відзначає, що договір та всі перелічені первинні документи, зокрема податкові накладні, акти наданих послуг, рахунки-фактури від імені ТОВ "Інсайт-Ін" підписано

гр. ОСОБА_7, який згідно пояснень використаних перевіряючими під час перевірки, зазначив, що ніякої діяльності від імені ТОВ "Інсайт-Ін" не здійснював, документів від імені ТОВ "Інсайт-Ін" не підписував.

Отже, первинні документи надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій згідно договору від 01.10.2012 р. №01/11-12/1 є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджують здійснення таких господарських операцій.

Таким чином, позивачем не доведено, що договір від 01.10.2012 р. №01/11-12/1, укладений з ТОВ "Інсайт-Ін" реально виконувався сторонами, зокрема, у листопаді та грудні 2012 року.

Жодного рекламного матеріалу (макету, зразка, тощо) виготовлення якої замовлялося у ТОВ "Нельсон Інтерхолд", або зображення рекламної продукції замовленої позивачем у ТОВ "ТД "Скандинавія" та ТОВ "Інсайт-Ін" для їх розміщення, суду не надано.

Частиною 1 статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

У п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань».

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.19 ст. 2 та ст.9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти); доходи бюджету класифікуються за такими розділами: податкові надходження, неподаткові надходження, доходи від операцій з капіталом, трансферти; податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обов'язкові платежі.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття товару тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Закон України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст. 2).

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку

Відповідно до ст. 1 Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 07.02.2012 № 21-425во10, наявність у позивача податкових накладних, виданих контрагентом, за умови встановлення судом факту нездійснення самої господарської операції, не є підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту

Аналізуючи обставини даної справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що укладений позивачем договір не мав на меті настання реальних правових наслідків, що відповідно свідчить про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН".

У зв'язку з цим, дії платника податку позивача вказують на його недобросовісність, а вчинені ним господарські операції викликають сумнів у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011 судам необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України відсутність реального вчинення господарських операцій та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ПКУ не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною.

Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то придбання таких товарів або послуг не відбулося. Відповідно право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права - придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності. Зазначене стосується також і випадків, коли певні товари чи послуги придбаваються не в межах господарської діяльності платника податків.

Таким чином, як випливає з визначень даних термінів, господарська операція є дія або подія, яка викликає зміни в структурі ресурсів, контрольованих підприємством, у результаті минулих подій, виконання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому, та зобов'язань, у власному капіталі підприємства.

Оскільки, позивачем не доведено належними доказами здійснення реальності операцій на виконання договорів з ТОВ "Нельсон Інтерхолд", ТОВ "ТД "Скандинавія", ТОВ "Інсайт-ІН" у серпні, жовтні, листопаді та грудні 2012 р., позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення у зв'язку їх необґрунтованістю та не доведеністю.

Враховуючи, те що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015р. № прийнято з урахуванням всіх обставин.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу, зокрема, передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем не спростовують висновків Акта перевірки, позивачем не доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015р. № прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені податковим органом, спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 52, 69-71, 94, ч. 4 ст. 122, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-Безпека" відмовити.

2. Стягнути решту суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судового збору доручити ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук