Справа № 806/5289/15
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Житомир справа № 806/5289/15

категорія 9.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.11.2015,-

встановив:

Комунальне підприємство "Житомирводоканал" Житомирської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Житомирській області № 06-06-17/6287 від 09.11.2015. В обґрунтування позову зазначає, що вказані вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Представники сторін надали до суду заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що на виконання п.2.9 Плану контрольно - ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Житомирській області на IІІ квартал 2015 року, проведено ревізію використання коштів субвенції, виділеної з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялись, транспортувались та постачались населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в КП "Житомирсводоканал" Житомирської міської ради за період із 01.01.2014 по завершений місяць 2015 року.

За результатами ревізії складено акт №06-06-09/011 від 30 вересня 2015 року (далі - акт ревізії) ( а.с. 12-21).

За результатами розгляду акту ревізії заступником начальника Державної фінансової інспекції в Житомирській області направлено директору комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради Ничипоруку М.М. вимогу про усунення порушень ( далі - Вимога, а.с. 3-4)

В пункті 1 Вимоги зазначено: що Підприємством, в порушення п. 6 "Порядку та умов надання в 2014 році субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялись, транспортувались та постачались населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", затвердженого постановою КМУ від 29.01.2014 № 30 (далі - Порядок від 29.01.2014 № 30) до фактичних витрат з надання послуг для населення в 2012-2014 роках безпідставно включено витрати за послуги з підвищення тиску холодної види в багатоповерхові будинки підвищувальними установками, оплату за які здійснено за рахунок коштів, виділених КП "Житомирводоканал" з місцевого бюджету за КТКВК 180409 "Внески органів влади АРК та органів місцевого самоврядування у статутні фонди суб'єктів підприємницької діяльності" по КЕКВ 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)" на поповнення статутного капіталу, внаслідок чого завищено фактичні витрати на загальну суму 3 800 000,00 грн, що призвело до зайвого отримання субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання на вказану суму.

В пункті 2 вимоги зазначено: КП "Житомирводоканал" в порушення п. 6 Порядку від 29.01.2014 № 30 та пп. 6, 17 "Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення", затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 № 869, до фактичних витрат з надання послуг для населення з водопостачання в 2012-2014 роках безпідставно включено витрати з амортизації об'єктів основних засобів, які безоплатно отримані підприємством внаслідок чого завищено фактичні витрати з надання послуг для населення на загальну суму 1 614 827,76 грн, що призвело до зайвого отримання субвенцій на погашення заборгованості з різниці на послуги з водопостачання на вказану суму.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Згідно п. 6 Положення № 499/2011, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Держфінінспекцію також передбачено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Вищевказані норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року N 2939-XII, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

Так, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З наведеного слідує висновок про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

При цьому, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Позивач оскаржує пункти вимоги Державної фінансової інспекції в Житомирській області, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

З огляду на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (№21-40а14, 21-63а14), від 18 вересня 2014 року (№21-332а14), від 07 жовтня 2014 року та 27 січня 2015 року (№№ 21-368а14, 21-436а14 відповідно), від 24.03.2015 справа № 21-100а15, які згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 09.11.2015, - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович