Справа № 809/86/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" березня 2016 р. Справа № 809/86/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Куриша Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Семенюка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. про визнання протиправним скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 представник ОСОБА_3 від її імені та в її інтересах звернувся з вказаним адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В.

14.03.2016 представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження в даній адміністративній справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв'язку із неможливістю розгляду цієї справи до вирішення Конституційним Судом України справи щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статтей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Подане клопотання мотивоване тим, що спірні правовідносини в даній адміністративній справі підлягають регулюванню Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативно-правовим актом та пріоритетним у застосуванні, а розгляд Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статтей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України є тією обставиною, що унеможливлює розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного судочинства.

Представник відповідача заявлене клопотання підтримав.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи зазначені в клопотанні обставини такими, що не створюють перешкод до розгляду та вирішення заявлених в даній адміністративній справі позовних вимог про скасування рішення відповідача та зобов'язання його вчинити певні дії.

Розглянувши подане клопотання про зупинення провадження, матеріали адміністративної справи, заслухавши думку представників сторін, суд встановив наступне.

Предметом заявлених позовних вимог в даній адміністративній справі є вимоги ОСОБА_3 (далі по тексту позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» від 18.02.2015 №008-08511-180215, зобов'язання надати додаткову інформацію про зміну розміру належної позивачу суми відшкодування за рахунок Фонду, включивши до неї суму коштів відшкодування за вказаним договором банківського вкладу.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження в адміністративній справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі

Встановлення неможливості розгляду даної адміністративної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства є визначальною для вирішення заявленого клопотання.

У відповідності долученої до клопотання інформації на розгляді в Конституційному Суді України перебуває справа за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статтей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Вказаним конституційним поданням за №201-2157/0/8-15 від 08.07.2015 Верховний Суд України просить Конституційний Суд України перевірити на відповідність вказаним нормам Основного Закону України положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та визнати його таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Предметом вказаного конституційного подання є висновки Пленуму Верховного Суду України щодо невідповідності (неконституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статтей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

З цього приводу Пленум Верховного Суду України вважає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за своїм змістом порушує положення статті 6 Конституції України, наділяючи Фонд повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є, порушується принцип поділу державної влади, визначений статтею 6 Основного Закону України, і принцип верховенства права, який вимагає, щоб закони та інші нормативно-правові акти приймалися на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Водночас Пленум Верховного Суду України вважає, що положеннями Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема в частині статусу, повноважень Фонду (які фактично перейняті у Національного банку України у сфері грошово-кредитної системи та банківської діяльності), а також визначеної статтею 52 Закону черговості видачі коштів за вкладами, створюється ситуація, за якої громадяни та інші суб'єкти - вкладники протиправно позбавляються права власності на вклад, що суперечить частині четвертій статті 13, статтям 21, 22, частинам першій, четвертій, п'ятій статті 41 Конституції України.

Як наслідок, розгляд та вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статтей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України за своїм предметом не створює обставин, що унеможливлюють розгляд та вирішення даної адміністративної справи.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до статтей 7 та 8 Кодексу адміністративного судочинства України одним із основоположних принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип верховенства права, який також передбачає заборону відмови в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Одночасно з цим суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення відповідача про застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу, що є нікчемними з підстав, визначених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято після звернення Верховного Суду України з вказаним у клопотанні конституційним поданням і зазначенні обставини не слугували для відповідача перешкодою в застосування норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які свідчать про неможливості розгляду даної адміністративної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства, а клопотання представника відповідача про зупинення провадження в даній адміністративній справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись частиною статтями 69, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. про визнання протиправним скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остап'юк С.В.