Справа № 666/1/16-а
Суддя: Рябова О. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 666/1/16-а
Провадження № 2-а/666/11/16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого судді Рябової О.Д.

за участю секретаря Дроздової Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Державна казначейська служба України про зобов`язання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Державна казначейська служба України про зобов`язання поновити виплату пенсії.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Кримським облвійськоматом 24.02.1987 року, йому була призначена пенсія з 01.01.1987 року за вислугу років(33 роки). В 1997 році вій виїхав з України на постійне проживання до Ізраїлю, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. У зв`язку з його виїздом на постійне місце проживання до держави Ізраїль у 1997 році, йому була призначена виплата пенсії. З визнанням Рішення КСУ №25-рп/2009 року від 07.10.2009 року неконституційними норм, на підставі яких йому було припинено виплату пенсії. Право позивача на пенсію було визнано Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 року, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в АР Крим поновити нарахування та виплату пенсії за вислугу років. Дане рішення суду було виконано Головним управлінням ПФУ в АР Крим і пенсія ОСОБА_1 виплачувалась включно до моменту окупації півострова. Позивач проживає в Державі Ізраїль, де немає територіального органу Пенсійного фонду України. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-4 Головне управління ПФУ у Херсонській області визначено правонаступником територіальних управлінь ПФУ, які знаходяться на тимчасово окупованій території і здійснюють пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію. 25.08.2015 року представники позивача особисто звернулись до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії позивача. Листом від 01.09.2015 року відповідач надав відмову у поновленні пенсії на підставі того, що Постанова КМУ №234 Про затвердження Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, нібито не поширюється на Позивача, оскільки ОСОБА_1 проживає за кордоном, підстав для поновлення йому пенсії вони не вбачають. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії, з проведенням її індексації і здійснення компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з несвоєчасною виплатою незаконно не поновленої, не нарахованої і не виплаченої пенсії ОСОБА_1 з квітня 2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити на підставах викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає позовні вимоги безпідставними, з підстав вказаних в письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 була призначена пенсія з 01.01.1987 року за вислугу років. В 1997 році вій виїхав з України на постійне проживання до Ізраїлю, де він був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, де проживає й зараз. 1997 року ОСОБА_1 виплата пенсії була припинена в зв`язку з його виїздом до Ізраїлю. Не погоджуючись з діями Пенсійного фонду, позивач оскаржував дії до суду.

Право позивача на пенсію було визнано Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 року, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в АР Крим поновити нарахування та виплату пенсії за вислугу років.

Рішення суду було виконано Головним управлінням ПФУ в АР Крим і пенсія ОСОБА_1 виплачувалась включно до моменту окупації півострова, тобто до квітня 2014 року.

Виплата пенсії ОСОБА_1 припинилася у квітні 2014 року. Виплати від пенсійних органів Російської Федерації позивач не отримував, оскільки не є громадянином РФ та не проживав на території АР Крим на момент анексії.

25.08.2015 року представники позивача особисто звернулись до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії позивача.

Проте зі змісту листа від 01.09.2015 року відповідач надав відмову у поновленні пенсії на підставі того, що Постанова КМУ №234 Про затвердження Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, нібито не поширюється на Позивача, оскільки ОСОБА_1 проживає за кордоном, підстав для поновлення йому пенсії вони не вбачають.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Пунктом 1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого ним Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідних міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалось.

Згідно ст. 51 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Територія АРК Крим залишається тимчасово окупованою територією. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-4 Головне управління ПФУ у Херсонській області визначено правонаступником

територіальних управлінь ПФУ, які знаходяться на тимчасово окупованій території і здійснюють пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію.

Згідно ч.1,2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: «Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів».

Разом з тим, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишать будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Позивач є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набули право на отримання пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав Людини і основоположних свобод, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України або підставами для їх обмеження.

Згідно зі ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед виїздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачується тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року по справі № 25-рп/2009 положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року №234 «Про затвердження Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя», відповідно до постанови правління ПФУ від 07.07.2014 року №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя» визначено управління Пенсійного фонду України в Генічеському, Каланчацькому, Новотроїцькому та Чаплинському районах Херсонської області, а також Головне управління ПФУ в Херсонській області щодо пенсійного забезпечення військових та за міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.ст. 2,4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101% пенсії підлягає обов`язковій індексації.

Згідно ст.ст. 1,2,6 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів(у т.ч. пенсій), у випадку порушення строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого органу, які виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживаючи в Ізраїлі, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України, з проведенням її індексації і здійснення компенсації втрати частини доходу з моменту її припинення.

Не можуть буди прийняті судом до уваги посилання відповідача на те, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду, оскільки позивач про порушення свого права дізнався після отримання від відповідача листа, тобто 01.09.2015 року, а до суду звернувся 04.01.2016 року в межах шестимісячного строку, передбаченого ст.99 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст. 7-12, 86, 94, 99, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Державна казначейська служба України про зобов`язання поновити виплату пенсії - задовольнити.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії, з проведенням її індексації і здійснення компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з несвоєчасною виплатою незаконно не поновленої, не нарахованої і не виплаченої пенсії ОСОБА_1 з квітня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України,апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя О. Д. Рябова