Справа № 750/1824/16-а
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1824/16-а
Провадження № 2-а/750/139/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Карапута Л.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

24.02.2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо встановлення відсутності права на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 протиправними; визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років протиправними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи ОСОБА_1 на посаді вчителя хімії середньої школи № 7 м. Чернігова з 29.11.1990 р. по 25.05.1991 р., з 02.09.1991 р. по 25.09.1992 р., з 01.09.1992 р. по 25.05.1993 р.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові прийняти заяву від ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову послалась на неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 4.10. вищезазначеного Порядку, вказані заяви реєструються в журналі вхідної кореспонденції. При прийманні документів щодо призначення та виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів.

Додаток 4 до Порядку в редакції Постанови Пенсійного фонду № 13-1 від 07.07.2014 встановлює форму та зміст заяви про призначення пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не зверталась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові встановленим у порядку способом, що підтверджується копією заяви (а.с. 7).

Відповідно до абзацу 2 п. 4.7 вищезгаданого Порядку, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові листом №62/02/П-7 від 05.02.2016 року надало відповідь на розглянуту заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно норм Закону України "Про звернення громадян" (а.с. 8).

Таким чином, лист №62/02/П-7 від 05.02.2016 року не є відмовою в призначенні пенсії, а лише роз'ясненнями наявності або відсутності підстав для призначення пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З огляду на вищевикладене суд не знаходить підстав для визнання дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років протиправними.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, зокрема, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи станом на 01.04.2015 року не менше 25 років, а після цієї дати з 01.04.2015 року по 31.03.2016 року не менше 25 років 6 місяців, за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захист і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (із змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 року №529).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при

залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Судом встановлено, що позивач продовжує працювати на посаді вчителя хімії і валеології Чернігівської середньої школи №7 по строковій угоді, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 23). Запис про звільнення з посади відсутній.

Отже, суд не може визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо встановлення відсутності права на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 протиправними, оскільки Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові діяло відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розділом 1 "Освіта" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (із наступними змінами), передбачено, що право на пенсію за вислугу років у загальноосвітніх навчальних закладах мають: учителі, логопеди, учителі логопеди, вчителі дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі. їх заступники з навчально - виховної (навчальної, виховної), навчально - виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги - організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи та в дошкільних навчальних закладах всіх типів право на пенсію за вислугу років мають вихователі.

Згідно записів трудової книжки позивача, остання з 05.09.1983 року по 27.08.1984 року працювала на посаді лаборанта кабінету хімії та з 29.11.1990 року по 30.08.1993 року працювала на посаді лаборанта кабінету хімії Чернігівської середньої школи №7 (а.с.17, 18, 21).

Відповідно до довідки № 01-25/13 від 27.01.2015 року виданої Управлінням освіти Чернігівської міської ради ОСОБА_1 дійсно, працювала за сумісництвом на посаді вчителя хімії середньої школи № 7 м. Чернігова з 29.11.1990 р. по 25.05.1991 р., з 02.09.1991 р. по 25.05.1992 р., з 01.09.1992 р. по 25.05. 1993 р. (а.с.24).

Але, зважаючи на те, що основною роботою позивача була робота на посаді лаборанта, яка не передбачена у вищевказаному Переліку, зарахувати до стажу роботи за вислугу років вищезазначені періоди роботи немає законних підстав, а тому вимога зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи ОСОБА_1 на посаді вчителя хімії середньої школи № 7 м. Чернігова з 29.11.1990 р. по 25.05.1991 р., з 02.09.1991 р. по 25.09.1992 р., з 01.09.1992 р. по 25.05.1993 р. не підлягає задоволенню.

З врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 158 - 163, 1832 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя: Л.В. Карапута