Справа № 821/362/15-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Київ К/800/18922/15

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 року

у справі № 821/362/15-а

за поданням Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Стиль»

про стягнення податкового боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області звернулась до суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Стиль» про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 року, подання залишено без розгляду. Роз'яснено заявнику, що він може звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Відповідачем подано заяву, у якій він просить визнати подання про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 158 659, 87 грн. передчасним та закрити провадження у справі.

У зв'язку із неприбуттям в судове засідання належним чином повідомлених осіб, які беруть участь у справі, ця справа розглядалася у порядку письмового провадження згідно із статтею 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.02.2015 року Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області звернулась до суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Стиль», у якому просила стягнути податковий борг по податку на додану вартість у сумі 158 659, 87 грн. за рахунок коштів у банках, що обслуговують платника податків, та за рахунок готівки.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення подання без розгляду, зважаючи на таке.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій застав.

У пункті 95.2 ст. 95 Кодексу зазначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Частиною 3 ст. 183-3 КАС України передбачено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Виходячи із зазначених норм законодавства, контролюючий орган має право звернутися до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом з платника податків протягом двадцяти чотирьох годин після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків, при цьому додавши до подання такі докази: - документальне підтвердження дати направлення (вручення) податкової вимоги платнику податків; - докази того, що податковий орган надіслав відповідачу копії подання та доданих до нього документів.

Передбачений ч. 3 ст. 183-3 КАС України строк у двадцять чотири години, протягом яких податковий орган у разі збільшення податкового боргу після надсилання податкової вимоги має право звернутися з відповідним поданням, слід обчислювати з нуля годин дня, що настає за останнім днем сплати суми податкового зобов'язання, визначеного за правилами статті 57 Податкового кодексу України.

Відхиляючи доводи податкового органу щодо наявності обставини, яка зумовила звернутися до суду з вказаним поданням, а саме акта встановлення наявності податкового боргу від 03.02.2015 року № 15/21-03-23-08, згідно із яким о 14-00 год. 03.02.2015 року встановлено відсутність повної сплати грошових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 158 659, 87 грн. зі строком сплати 02.02.2015 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач звернувся до суду з пропущенням встановленого законодавством строку для звернення до суду з поданням в порядку окремого провадження за ст. 183-3 КАС України - 04.02.2015 року.

При цьому на обґрунтування відповідної позиції судами встановлено, що податкова вимога від 18.11.2014 року № 12099-25 на суму 129 450, 00 грн. була вручена ТОВ «Євро-Стиль» 04.12.2014 року, отже шестидесятиденний строк спливає 02.02.2015 року.

За таких обставин, суди дійшли висновку, що право звернутися до суду з відповідним поданням у податкового органу виникає з 0:00 годин 03.02.2015 року і триває до 24 години 03.02.2015 року.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що судами першої та апеляційної інстанції зроблено передчасні висновки у даній справі, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, до суми податкового боргу, про стягнення якого звернувся позивач, увійшла сума несплаченого податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 13.06.2012 року № в загальному розмірі 129 450, 00 грн., а також сума нарахованої пені відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України у розмірі 29 209, 87 грн.

Судами попередніх інстанцій не враховано те, що у разі якщо сума податкового боргу, зазначеного у поданні про стягнення коштів за податковим боргом, більша, ніж сума податкового боргу, зазначеного в податковій вимозі, яка була надіслана платнику податків, податковий орган повинен надати суду документальне підтвердження того, що податковий борг збільшився після надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги.

При цьому моментом виникнення обставин, які зумовили звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом у порядку ст. 183-3 КАС України, у разі збільшення суми податкового боргу після надсилання (вручення) податкової вимоги, є момент збільшення суми податкового боргу, але за умови, що таку податкову вимогу було надіслано платнику податків не менше ніж за 60 календарних днів з дня утворення первинної суми податкового боргу.

Моментом збільшення суми податкового боргу є день, що настає за останнім днем строку, протягом якого підлягає сплаті сума податкового зобов'язання платника податку. Строк сплати податкового зобов'язання визначається ст. 57 Кодексу.

При цьому згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, стають податковим боргом.

У п. 59.5 ст. 59 Кодексу визначено, що у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Враховуючи те, що судами встановлено факт дотримання позивачем п. 95.2 ст. 95 Кодексу, а саме подано відповідне подання до суду не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги на суму боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення, для вирішення питання строку звернення до суду встановленню підлягають обставини щодо моменту збільшення суми податкового боргу, який в свою чергу, пов'язаний з останнім днем строку, протягом якого підлягає сплаті сума податкового зобов'язання платника податку - у даному випадку пеня у розмірі 29 209, 87 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушення норм матеріального та процесуального права.

Стаття 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 року у справі № 821/362/15-а скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук