Справа № 2-а-4103/11
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4103/11
Провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання зробити перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про зобовязання зробити перерахунок пенсії, посилаючись на те, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС та віднесений до 2-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії, оскільки згідно ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але йому в цьому було відмовлено з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 19 липня 2008 року та № 530 від 28 травня 2008 року. В звязку з чим просить поновити строк для звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність відповідача у справі, зобовязавши Пенсійний фонд провести перерахунок пенсії з дня подачі заяви до УПФУ та виплачувати йому щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.11.2006 року.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності та подав заперечення, в якому позов не визнав, посилаючись на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється згідно Закону «України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.02.1991 року, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року та на підставі постанов Кабінету Міністрів України. З 01.01.2008 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007р. № 107 були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В новій редакції вказаного Закону ст. 51 встановлює, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також на підставі вищезазначеного Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»ст. 51 була доповнена абзацем, який зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії, згідно із законом «Про Державний бюджет України»і не може бути коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Ці зміни в Законі і були враховані при обчисленні додаткової пенсії позивачу. Нова редакція ст. 51 на підставі рішення Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2008р. визнана неконституційною. З метою законодавчого врегулювання питання стосовно додаткової пенсії Кабінетом Міністрів України була прийнята 28.05.2008 року Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року, пунктом 4 якої передбачену щомісячно додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виплачувати особам віднесеним до 2 категорії у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З урахуванням зазначеної Постанови позивачу виплачується додаткова пенсія в розмірі зазначених 15 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Отже, вимоги позивача щодо перерахунку пенсій, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, УПФУ в Лозівському районі Харківської області вважає безпідставними.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Матеріалами справи встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його віднесено до 2-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А №519539.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-Х11.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначена позивачу згідно ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ(далі Закон № 796-ХІІ)

Статтею 49 Закону N 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»від 03.01.2002 року, № 530 «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян»від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.51 Закону № 796 випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Застосування законодавства України у такий спосіб, ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року №4-зп, який у п.3 зазначив наступне: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Суд дійшов до висновку, що визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність є відправною точкою, величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином суд вважає, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постановою Кабінету Міністрів України № 1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок Державного бюджету від 03.01.2002 року, Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо не перерахунку позивачу державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Згідно ст. 63 Закону № 796-ХІІ, фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету.

А тому, позовні вимоги за період з 01.11.2006 року по 03.11.2010 року, слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду. Позовні вимоги в частині стягнення з 04.11.2010 року підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 51, 63, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», ст.ст. 4, 8, 11, 94, 99,100, 159, 160-162, 183-2 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області за період з 01.11.2006 року по 03.11.2010 року включно залишити без розгляду.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідача неправомірними.

Зобов'язати посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1, як особі, яка віднесена до 2-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст.ст. 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», за період з 04.11.2010 року, та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум за зазначений період.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.Д. Усатов