Справа № 804/8445/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 березня 2016 рокусправа № 804/8445/15

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чепурнов Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Сінергія» про стягнення заборгованості на накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Позивач, не погодившись з постановою суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року апеляційна скарга Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам КАС України. Надано тридцятиденний строк з дня отримання копії вищевказаної ухвали для усунення недоліків.

Отримання копії ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року про залишення без руху апеляційної скарги 21 січня 2016 року заявником апеляційної скарги підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

19 січня 2016 року через засоби поштового зв'язку позивач направив клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що відсутністю фінансування Державної фіскальної служби України та її територіальних органів Кабінетом Міністрів Украни. Крім того посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», відповідно до якого, сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Щодо посилання заявника апеляційної скарги на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі), суд зазначає наступне.

Відповідно до вказаного рішення, «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визнання їхніх «цивільних прав та обов'язків» (п.1 ст.6 Конвенції), залишає державі вільний вибір засобів, що використовуються для досягнення цієї мети.

Враховуючи те, що держава врегулювала питання права на доступ до суду, зокрема, Законом України «Про судовий збір» шляхом сплати судового збору, суд не вбачає будь-якого перешкоджання доступу до суду відносно заявника апеляційної скарги.

Більш того, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, саме держава в особі Кабінету Міністрів України взяла на себе обов'язок забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи дату отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, строк, наданий судом для усунення недоліків, сплинув 22 лютого 2016 року.

Станом на 01 березня 2016 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до частини 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Таким чином, апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року - необхідно повернути заявнику.

Керуючись 108, 187, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: Д.В. Чепурнов