Справа № 808/2502/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2502/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року

справа № 808/2502/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі №808/2502/15 за позовом Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про несвоєчасну сплату позивачем податку на доходи фізичних осіб, у зв’язку з нарахуванням доходу працівникам підприємства, що є підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій. При цьому, судом зроблено висновок про правомірність застосування контролюючим органом штрафних санкцій на підставі п.127.1 ст.127 ПК України.

Не погодившись з постановою суду, Дочірнє підприємство «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», посилаючись на порушення норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, п.127.1 ст.127 ПК України, який став підставою для застосування штрафних санкцій, що визначені оскарженим податковим повідомленням-рішенням. Позивач вказує на те, що зазначена норма права не передбачає відповідальності за несвоєчасну сплату податків, спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність платника податків за несвоєчасну сплату податків, є п.126.1 ст.126 ПК України, але вказана норма права не була застосована контролюючим органом при винесенні оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами

Мелітопольської ОДПІ проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства філії «Мелітопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за результатами якої складено Акт №3776/08-32-22-01/26249808 від 17.12.2014 року.

Порушення вимог податкового законодавства, щодо несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб за травень 2013 року в сумі 4266,47 грн. в висновках Акту перевірки не відображено, проте вказана обставина зазначена в Додатку №4 до Акту перевірки та розглянута при розгляді первинної скарги.

Такі висновки, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Так, в акті перевірки (стор.18 Акту) відображено, що за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. Філією «Мелітопольський райавтодор» нараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 136547,44грн., в тому числі із заробітної плати 136547,44грн. Перевіркою повноти визначення податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. із заробітної плати не встановлено заниження або завищення даного показника.

Отже, Мелітопольською ОДПІ не встановлено факту заниження Філією «Мелітопольський райавтодор» нарахування податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, зі змісту акту перевірки вбачається, що вказане порушення ДПІ пов’язує з тим, що підприємством нараховувався податок з доходів фізичних осіб, на суми заробітної плати, що не була своєчасно виплачена працівникам, але не був своєчасно перерахований до бюджету. При цьому, як на обов’язок податкового агента перерахувати до бюджету утримані суми податку, ДПІ посилається на пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України,

В той же час, як вбачається з акту перевірки, ДПІ не встановила фактів виплати заробітної плати без перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб до або під час її виплати.

Позивач, не погодившись з правовими підставами застосування штрафних санкцій, звернувся до суду з позовом. При цьому, підставою позову підприємством визначено те, що контролюючий орган неправомірно застосував штрафні санкції на підставі п.127.1 ст.127 ПК України, оскільки вказана норма права не передбачає відповідальності за несвоєчасну сплату податків.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення з наступних підстав.

Відповідно до пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно із пп.168.1.5 п. 168.1 ст.168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, з огляду на положення наведених норм матеріального права, податковий агент зобов’язаний перераховувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до ч. 1 п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів третє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, вказаною нормою права визначено відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Таким чином, вказаний склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. Оскільки, проведеною перевіркою таких обставин, як ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків до або під час виплати доходу (заробітної плати) працівникам встановлено не було, то застосування п.127.1 ст.127 ПК України є безпідставним.

Таким чином, оскільки обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб у випадку, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати, то норми п.127.1 ст.127 не передбачають відповідальності за порушення строків сплати податку, встановленого пп.168.1.5 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України.

Відповідальність за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань передбачено п.126.1 ст.126 ПК України згідно з яким, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, положення ст..126 ПК України застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов’язання. При цьому, розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов’язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник притягується до відповідальності відповідно до ст..126 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 10.11.2015р. у справі №813/6793/13-а.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності застосування відповідачем штрафних санкцій на підставі п.127.1 ст.127 ПК України. Вказані висновки суду першої інстанції зроблені при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі №808/2502/15 – скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст постанови виготовлено 11.03.2016р. )

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк