Справа № 812/169/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/169/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника першого відповідача - Прокопенкова А.В.,

представника другого відповідача - Прокопенкова А.В.,

представника третього відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарського районного відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Старобільського районного управління юстиції у Луганській області (реєстраційна служба) про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014 та зобов'язання утриматись від вчинення певних дій.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року відкрито провадження у справі № 812/169/15.

16 лютого 2016 року від позивача надійшов уточнений адміністративний позов, відповідно до якого відповідачами у справі зазначено Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області, реєстраційну службу Старобільського районного управління юстиції у Луганській області.

Позивач просить суд: визнати незаконними дії, особи з назвою Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області щодо складання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014; скасувати державну реєстрацію особи з назвою Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області, як таку, що проведена на підставі не чинних установчих документів з порушенням вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 22.04.2014 він отримав вимогу Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області від 17.03.2014 № Ф-8 про перерахування на користь останнього грошові кошти у розмірі 13723,42 грн.

Позивач вважає дії Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області по винесенню вимоги від 17.03.2014 № Ф-8 незаконними з огляду на те, що, на думку позивача, Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області не має відповідних повноважень щодо прийняття будь - яких вимог в порядку Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» а також те, що державна реєстрація вказаної юридичної особи проведена з істотним порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» за відсутністю чинних установчих документів, що є підставою для скасування реєстрації Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та приєднано її до матеріалів справи. Ухвалено першим відповідачем вважати Новоайдарське відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, другим відповідачем - Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позові, просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги.

Представник Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував.

14.07.2015 Старобільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області на адресу суду надано письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.34,35), в яких, серед іншого зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа - підприємець 14.10.1996 року Новоайдарською районною адміністрацією Луганської області за номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 00000526. Взятий на податковий облік платника податків у Старобільській ОДПІ (Новоайдарське відділення) 15.10.1996 за № 36. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного внеску.

Станом на 28.02.2014 позивач, як фізична особа - підприємець мав заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 13723,48 грн., що підтверджувалось даними картки особового рахунку платника, а саме:

01.10.2013 управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області в електронному вигляді на центральному рівні по фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 передані до Старобільської ОДПІ залишки (сальдо) розрахунків - заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 11310,78 грн.

За ІІІ квартал 2013 року нарахована по строку 21.10.2013 сума єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн.

За І// квартал 2013 року нарахована по строку 20.01.2014 сума єдиного внеску у розмірі 1218, 67 грн.

Старобільська ОДПІ вважає, що нею, на підставі даних картки особового рахунку платника, правомірно сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-8 від 17.03.2014 на суму заборгованості 13723,48 грн., яку було вручено особисто ОСОБА_1

На думку Старобільської ОДПІ, доводи позивача щодо питання її правосуб'єктності грунтуються на хибному тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 20.03.2013 року № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Старобільська ОДПІ ГУ Міндоходів до складу якої входить Новоайдарське відділення, утворена як юридична особа публічного права.

Представник третього відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення (а.с.104-106), в яких просив відмовити в задоволені позову та розглянути справу без участі представника відповідача.

Серед іншого зазначив, що відповідно до пункту 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Положення про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській містить норми, які спрямовані на організацію роботи працівників Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області - тобто ні яким чином не зачіпає інтереси громадян і тим більш не містить норм міжвідомчого характеру.

Відповідно до абзацу д) пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731 на державну реєстрацію не подаються акти, спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм.

Положення про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській розроблено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 563 «Про затвердження Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади», тому воно не підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація юридичної особи Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській була проведена в порядку, встановленому статтями 24-27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції Закону від 03.02.2013, що діяла на момент проведення реєстраційної дії.

07.06.2013 р. для проведення державної реєстрації юридичної особи Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області керівником було подано особисто державному реєстратору такі документи:

заповнена реєстраційна картка ф. 1 на проведення державної реєстрації юридичної особи;

примірник постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 20.03.2013 року «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» про створення юридичної особи,

два примірники Положення «Про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області, Наказ Міністерства доходів і зборів № 54 від 17.04.2013 року «Про затвердження положень про територіальні органи Міндоходів у Луганській області»;

квитанція № 7 відділення «Ощадбанк» від 07.06.2013 року, яка засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи;

копія наказу № 65-0 від 07.06.2013 року «Про призначення», який засвідчує повноваження уповноваженої особи.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону документи, які були подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, прийняті державним реєстратором 07.06.2013 за описом, копія якого видана заявнику з відміткою про дату їх надходження.

Державним реєстратором на виконання частини 11 статті 24 Закону перевірено наявність підстав для залишення поданих документів без розгляду, враховуючи вимоги частин першої, другої, четвертої - сьомої статті 8 та частини п'ятої статті 10 Закону та на виконання частини 1 статті 25 Закону державним реєстратором перевірено наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, які передбачені частиною першою статті 27 Закону.

Враховуючі відсутність підстав для залишення документів без розгляду та для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, державним реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей реєстраційної картки.

Строк державної реєстрації складав 1 робочий день, що відповідає вимогам частини 5 статті 25 Закону.

На виконання частини 6 статті 25 Закону 07.06.2013 року державним реєстратором було видано керівнику Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області один примірник оригіналу установчих документів з відміткою державного реєстратора про проведення державної реєстрації юридичної особи та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить підпис керівника на останній сторінці реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи із зазначенням дати отримання вищезазначених документів.

Враховуючи вищевикладене, Старобільське районне управління юстиції вважає, що державну реєстрацію юридичної особи Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області () проведено у відповідності до діючого законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представника Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа - підприємець (РНОКПП НОМЕР_1) 14.10.1996 Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області за № 0000526. 15.10.1996 позивача взято на податковий облік Старобільською ОДПІ (Новоайдарське відділення). Позивач є платником єдиного внеску, що вбачається з матеріалів справи (а.с.46,47).

Позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 11310,78 грн., яка передана від УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області, у тому числі: за ІІІ квартал 2013 року нарахована по строку 21.10.2013 сума єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн.; за І// квартал 2013 року нарахована по строку 20.01.2014 сума єдиного внеску у розмірі 1218, 67 грн. Загальна сума заборгованості станом на 17.03.2014 за позивачем складає 13723,48 грн. (а.с.41-45).

Старобільською ОДПІ (Новоайдарське відділення) на підставі даних картки особового рахунку платника сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-8 від 17.03.2014 на суму заборгованості 13723,48 грн., яку було вручено особисто 02.04.2014 ОСОБА_1 (а.с.40).

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ) визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.13 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " №2464 від 08.07.2010 ( далі - ЗУ 2464 ( в редакції ЗУ № 406 від 04.07.2013) органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Згідно з п.п. 41.1, 41.2 ст.41 ПКУ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Частиною 2 ст.6 Закону № 2464 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 Закону № 2464-VІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку, за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачою зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464-VІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

На підставі абз. 3 п.8 ст.9 Закону № 2464 фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно даних картки особового рахунку ОСОБА_1 станом на 22.04.2014 мав заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 13723,48 грн. (недоїмка), а станом на 30.04.2015 вказана заборгованість зросла до 20063,23 грн. (а.с.43-45).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 13723,48 грн.

Доводів про відсутність заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачем не наведено.

Щодо доводів позивача стосовно того, що Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області не має відповідних повноважень на видання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується, що Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області зареєстровано в якості юридичної особи () 07.06.2013 (а.с.109,110).

Відповідно до Положення про Міністерство доходів і зборів України затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 № 141/2013, Міністерство доходів і зборів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком, зокрема Головне управління Міндоходів у Луганській області та Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області, до складу якої входить Новоайдарське відділення (а.с.38,39).

Згідно з Положенням про Старобільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Луганській області, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17 квітня 2013 року № 54, перша є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міністерству доходів і зборів України та Головному управлінню Міндоходів у Луганській області та забезпечує реалізацію повноважень Міндоходів на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (а.с.37).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що Старобільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Луганській області має правовий статус юридичної особи, наданий вказаному органу відповідно до законодавства України.

Таким чином, перший відповідач, на виконання положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" має вчиняти дії передбачені цим законом. Відтак, матеріалами справи підтверджено та судом перевірено, що перший відповідач, складаючи вимогу про сплату боргу, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень передбачених Конституцією України та законами України.

Розглядаючи вимоги позивача до другого відповідача про скасування державної реєстрації першого відповідача, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

За приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу норм статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, фізична особа має право, в тому числі в судовому порядку, вимагати скасування чи прийняття рішень, вчинення чи утримання від вчинення дій, усунення бездіяльності виключно при здійсненні суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій саме щодо цієї фізичної особи.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV (надалі - Закон 755).

В силу норм Закону 755 посадовою особою, яка від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є державний реєстратор.

Відповідно до ст. 4 Закону 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 2 статті 38 Закону № 755 встановлено, що визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом, зокрема, є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи.

Обставини, які згідно з вказаною нормою є підставою для припинення юридичної особи, підлягають встановленню в судовому процесі як підстава для прийняття відповідного судового рішення та не є предметом самостійних позовних вимог.

При цьому чинним законодавством України не передбачено права фізичної особи, що не є засновником юридичної особи, вимагати припинення такої юридичної особи чи скасування її державної реєстрації.

Владні управлінські функції відповідача щодо внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у спорі, що розглядається, безпосередньо не стосуються позивача у справі, як фізичної особи, не створюють саме для нього юридичних наслідків, оскільки направлені на вчинення реєстраційних дій щодо юридичної особи (в даному випадку першого відповідача - Старобільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області). Саме для цієї юридичної особи дії державного реєстратора, як суб'єкта владних повноважень і мають наслідком виникнення певних прав та обов'язків.

У спорі, що розглядається, мають місце правовідносини, що склались виключно між позивачем та першим відповідачем. Саме у відносинах з першим відповідачем, у позивача, як особи, що зареєстрована платником страхових внесків, стягувачем яких, в цьому випадку є Старобільська ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області, і можуть виникати певні права та обов'язки.

Тобто, в даному випадку безпосередньо між позивачем та другим відповідачем відсутні будь-які правовідносини, оскільки дії другого відповідача направлені до іншої особи.

У суду не виникає сумнівів щодо належної реєстрації Старобільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області та наявності відповідного обсягу повноважень щодо складання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014 про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 13723,48 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати не повертаються.

Позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовом було фактично заявлено одну самостійну вимогу немайнового характеру, за яку сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн.

16 лютого 2016 року від позивача надійшов уточнений адміністративний позов, який прийнято судом до розгляду, де позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, при цьому судовий збір за другу немайнову вимогу не сплачено.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

За подання до адміністративного суду фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" встановлена ставка судового збору 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року, заявлену позивачем другу немайнову вимогу, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору у сумі 1378,00 грн., з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоайдарського районного відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Старобільського районного управління юстиції у Луганській області (реєстраційна служба) про визнання незаконними дій щодо складання вимоги № Ф-8 від 17.03.2014, скасування державної реєстрації, - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 16 березня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова