Справа № 817/989/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" березня 2016 р. Справа № 817/989/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Нероді І.В, ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області та Зарічненської районна державна адміністрація Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, Відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову після повернення справи на новий розгляд з ВАСУ) до Зарічненської районної державної адміністрації, відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про:

- визнання протиправним і скасування розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 18 лютого 2013 р. № 27-к «Про звільнення ОСОБА_3.»;

- визнання протиправним і скасування наказу начальника Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області «Про перевід ОСОБА_4» від 04.02.2013 року №17;

- зобов'язання Зарічненьску району державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_5, середній заробіток за час вимушеного прогулу із 19 лютого по 16 вересня 2015 2015 року;

- поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Відділу і Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області;

- у випадку неможливості поновлення ОСОБА_3 у Відділі освіти Зарічненської районної дере адміністрації Рівненської області на день прийняття судом постанови, поновити ОСОБА_3 в іншому структурному підрозділі Зарічненської районної державної адміністрації, а саме на посаді завідувача Сектору у справах молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області;

- стягнення із Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3, 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. заподіяної моральної шкоди.

- зобов'язання Зарічненську районну державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_3, доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника начальника відділу з питань фізичної культури та спорту Зарічненської районної державної адміністрації за період із 01 червня 2011 року по 06 липня 2011 року;

- стягнення з Зарічненської районної державної адміністрації та відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області понесені судові витрати у вигляді витрат на оплату судового збору в сумі 647,73 грн. (294,41 грн. сплачені за подання адміністративного позову, 147,22 грн. сплачені за подання апеляційної скарги, та 206,10 за подання касаційної скарги на судові рішення та покладення на відповідачів інші судові витрати, які будуть понесені під час судового розгляду адміністративної справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час реорганізації Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області її було протиправно звільнено з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області та протиправно не переведено на рівнозначну посаду в іншому структурному підрозділі. Позивач вказала, що згода на її переведення в інший структурний підрозділ була подана нею до відповідачів у вигляді письмової заяви, але без врахування вказаних обставин відбулось її звільнення. При цьому зауважила, що фактичного скорочення штату або чисельності працівників Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області під час реорганізації не відбулось, а тому звільнення з посиланням на пункт 5 статті 35 КЗпП України (підстава для припинення трудового договору - переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду) є незаконним оскільки фактичного переведення не відбулось.

Крім того позивач покликалась на протиправність дій відповідачів щодо того, що їй не запропоновано усіх наявних вакансій в новоствореному структурному підрозділі, а саме: іншої начальницької посади, яка за функціональними обов'язками співпадає з обов'язками посади, з якої звільнено ОСОБА_3 та яка відповідає її кваліфікації та досвіду роботи. Відтак, на думку позивача, є незаконним переведення ОСОБА_4 (третьої особи) на вакантну посаду, яка цілком правомірна могла бути зайнята нею, а тому просить скасувати Наказ про переведення ОСОБА_4

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 18 лютого 2013 р. №27-к «Про звільнення ОСОБА_3.».

Поновив ОСОБА_3 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 19 лютого 2013 року.

Стягнув з Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.02.2013 року по 02.12.2015 року в розмірі 145307 (сто сорок п'ять тисяч триста сім) гривень 54 коп.

Стягнув з Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) 00 грн.

Стягнув на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 647,73 (шістсот сорок сім) гривень 73 коп.

У решті позовних вимог суд відмовив.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4363 (чотири тисячі триста шістдесят три) гривні 54 коп. суд допустив до негайного виконання.

Відповідачі - відділ освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області та Зарічненська районна державна адміністрація з постановою суду першої інстанції не погодились, подали апеляційні скарги.

Зарічненська РДА в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно поновив позивача на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації у зв"язку з відсутністю в структурі РДА такого підрозділу. Крім того вказав, що стягнута судом сума заробітку за час вимушеного прогулу - 145307 грн 54 коп. визначена без урахування середньоденного заробітку позивача, який становить 116 грн. 23 коп. Рішення у справі суд постановив за відсутності довідки відповідача по середньоденний заробіток позивача.

Відділ освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА було припинено 22.07.2014 року, а новостворений сектор молоді та спорту РДА є новою юридичною особою публічного права.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 05.05.2009 року по 18.02.2013 року працювала на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області.

Розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 18.02.2013 року №27-к відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України ОСОБА_3 звільнено з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 18.02.2013 року у зв'язку з переведенням до управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області.

Як встановлено судами, Розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації "Про впорядкування структури районної державної адміністрації" адміністрації від 23.11.2012 р. №142-к, зокрема, пунктом шостим цього розпорядження реорганізовано відділ освіти Зарічненської районної державної адміністрації шляхом перетворення в Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації; відділ у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області - шляхом приєднання до управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації; відділ з питань фізичної культури і спорту Зарічненської районної державної адміністрації - шляхом приєднання до управління освіти, молоді та спорту, що підтверджується пунктом 6 цього розпорядження.

26 листопада 2012 року позивача повідомлено про наступне вивільнення, а 21 січня 2013 року їй запропоновано іншу посаду у зв'язку із змінами істотних умов праці. Відповідно до наявних у справі пропозицій, позивач погодилась з пропозицією щодо працевлаштування її на посаду головного спеціаліста Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА (т.1 а.с.92).

14 лютого 2013 року листом №251 начальник Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА порушив перед головою Зарічненської РДА питання звільнення позивача в порядку переведення з вирішенням питання про її працевлаштування в Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА.

Отже, установу, у якій посаду керівника обіймала позивач, реорганізовано шляхом приєднання до новоствореного управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА, відтак, усі посади в цій установі (відділ у справах сім'ї та молоді Зарічненської РДА ) підлягали скороченню.

У цьому разі судам слід перевірити, чи пропонував відповідач позивачу посади та чи давала ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 1 ст. 32, п. 5 ст. 36 КЗпП України згоду на переведення до підприємства, до якого приєднувалося реорганізоване підприємство, на посади, які були в ньому, або утворені у зв'язку з реорганізацією, з урахуванням її кваліфікації, спеціальності, ділових та професійних якостей тощо.

Відповідно до частини 3 статті 36 КЗпП України в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України). Звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в такому випадку можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України).

Відповідно до частини 2 статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Слід зазначити, що роботодавець є таким, що належно виконав вимоги щодо працевлаштування при реорганізації установи, якщо запропонував працівнику наяву в установі роботу, тобто вакантну посаду за відповідною професією чи спеціальністю або іншу роботу (в тому числі нижче оплачувану роботу чи нижчу посаду), яку працівник може виконувати з урахуванням його стану здоров'я, освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати працівникові всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, які є в установі в цілому, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник працював.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 4 додатку 1 до Розпорядження 142-к від 23.11.2012 р. Управління освіти, молоді та спорту входить до переліку структурних підрозділів районної державної адміністрації.

З повідомлення Зарічненської РДА від 11 березня 2013 року №01/25-630 видно, що у період проведення впорядкування структури районної державної адміністрації з 23 листопада 2012 року до 28 лютого 2013 року скорочення чисельності або штату працівників із числа державних службовців не відбулось. Так, для Управління освіти, молоді та спорту встановлено 7 одиниць працівників.

Звільняючи позивача з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 18.02.2013 року у зв'язку з переведенням до управління освіти, молоді та спорті Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області відповідач виходив з того, що остання погодилась на переведення на посаду головного спеціаліста Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської РДА.

Разом з тим, із штатного розпису новоствореного Управління видно, що його очолює начальник і до його складу входять відділи: дошкільної та загальної середньої освіти, виховання молоді та спорту на чолі із начальниками, загальна кількість працюючих - 7 штатних одиниць (замість 5 - у ліквідованих відділах). Посада головного спеціаліста передбачена лише у структурі вказаних відділів.

Тобто, судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що позивачу було запропоновано посаду, яка не передбачена штатним розписом, а посада начальника відділу, яка фактично збереглась, їй не пропонувалась.

01.02.2013 року ОСОБА_3 надіслала до Голови Зарічненської районної державної адміністрації заяву (вх. від 05.02.2013 року №191-01/20), в якій вона висловила згоду на переведення її на посаду головного спеціаліста управління освіти, молоді та спорту та одночасно повідомила про свою згоду на переведення її на посаду начальника відділу виховання, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації.

Тобто, в заяві від 01.02.2013 року ОСОБА_3 повідомила про одночасну згоду на її переведення на дві посади: посаду головного спеціаліста управління освіти, молоді та спорту та посаду начальника відділу виховання, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації.

При цьому, як зазначалось вище, посада начальника відділу виховання, молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_3 не пропонувалась, хоча така посада була вакантною як на момент написання нею заяви 01.02.2013 р. так і станом на 26 листопада 2012 року, коли позивача повідомлено про наступне вивільнення, і станом на 21 січня 2013 року, коли їй запропоновано іншу посаду.

Слід зазначити, що посада на якій позивач перебувала до реорганізації була керівною і вона мала повне право бути переведеною саме на керівну, а не нижчу посаду. З матеріалів справи вбачається, що після реорганізації керівні посади було збережено в новоствореній організації, відтак ОСОБА_3 цілком обґрунтовано звернулась з проханням про її переведення саме на посаду начальника відділу виховання, молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, надіславши 12.02.2013 року ОСОБА_3 до Управління освіти, молоді та спорту другу заяву з проханням прийняття її на роботу за переведенням із Зарічненської районної державної адміністрації на посаду начальника відділу виховання, молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області.

У відповідь на заяви позивача від 01.02.2013 р. та від 12.02.2013 року листом від 19.02.2013 року №273 Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації повідомило ОСОБА_3, що посада начальника відділу виховання, молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації на теперішній час не є вакантною. Водночас, позивачці було запропоновано посаду головного спеціаліста відділу виховання, молоді та спорту Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації.

В той же час Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації виносить наказ від 04.02.2013 року №17 про переведення ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу освіти Зарічненської райдержадміністрації на посаду начальника відділу виховання, молоді та спорту управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 04.02.2013 року, як такого, що успішно пройшов стажування із збереженням 14 рангу державного службовця 7 категорії посади.

Між тим, в проміжок часу між першою заявою позивача від 01.02.2013 року про погодження на дві посади та другою заявою від 12.02.2013 року з проханням прийняти її на роботу за переведенням на посаду начальника відділу Зарічненська районна державна адміністрація та Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації вживали відповідні заходи щодо звільнення, переведення та працевлаштування працівників, що перебували з ними у трудових відносинах до реорганізації структурного підрозділу.

Такі самі заходи вживались і відносно позивачки.

З матеріалів справи слідує, що листом від 06.02.2013 року №01/20-399 Зарічненська районна державна адміністрація надіслала до Рівненської обласної державної адміністрації копію заяви ОСОБА_3 від 01.02.2013 року.

Листом від 13.02.2013 року №1169/0/01-43/13 Рівненська обласна Державна адміністрація повідомила Зарічненську районну державну адміністрацію про погодження звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської райдержадміністрації в порядку переведення на роботу у управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації (отриманий Зарічненською районною державною адміністрацією 15.02.2013 року вх.№249-01/20).

Листом від 14.02.2013 року №251 Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації звернулося до Голови Зарічненської районної державної адміністрації з проханням звільнити в порядку переведення начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_3 з вирішенням питання про її працевлаштування в управлінні освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації.

Проте, як встановив суд першої інстанції, після прийняття рішення про звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з переведенням до управління освіти, молоді та спорті Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області фактичного переведення ОСОБА_3 на посаду головного спеціаліста чи на будь яку іншу посаду до Управління освіти, молоді та спорті Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області не відбулось.

В суді першої інстанції представник відповідача стверджував, що фактичного призначення позивачки до Управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області не відбулось через ігнорування останньою необхідності з'явитися до Управління освіти, молоді та спорті Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області для написання відповідної заяви про прийняття її на роботу та небажанням позивачки бути призначеною саме на посаду головного спеціаліста.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд першої інстанції правильно вказав, що у справі, яка розглядається слід виходити з обставин, що передували прийняттю спірних наказів та їх правового врегулювання.

Обов'язок з працевлаштування працівника покладається на відповідача з моменту попередження про вивільнення й до моменту розірвання трудового договору за умови скорочення штату або чисельності працівників. За відсутності фактичного скорочення, правові підстави для звільнення працівника відсутні.

Що ж стосується правомірності звільнення позивача за пунктом 5 статті 36 КЗпП України, то таке можливо лише з одночасним прийняттям на посаду, на якій працівник погодився працювати. Такий обов'язок повинна виконати юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов'язки припиненої юридичної особи - відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської РДА.

Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов'язки припиненої юридичної, несе відповідальність за її зобов'язаннями в повному обсязі.

Зазначений висновок узгоджується із нормою частини 3 статті 36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України). Звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в такому випадку можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України).

Зі змісту листа райдержадміністрації від 11.03.2013 року за №01/25-630 вбачається, що у період із 23.11.2012 року по 28.02.2013 року скорочення чисельності штату працівників із числа державних службовців у відділі освіти Зарічненської районної державної адміністрації, у відділі з питань фізичної культури і спорту Зарічненської райдержадміністрації та у відділі сім'ї та молоді Зарічненської райдержадміністрації не було.

Вказаний факт підтверджується і штатними розписами, що були затверджені до реорганізації Зарічненської районної державної адміністрації та після проведення реорганізації.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що для припинення трудового договору в порядку переведення та захисту прав працівника власник або уповноважений ним орган підприємства, куди переводиться працівник, повинен подати відповідний лист-запит власнику або уповноваженому ним органу підприємства, на якому працює працівник, з проханням звільнити його з роботи на підставі переведення згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП.

У листі-запиті доцільно зазначити строк, в який просять звільнити працівника. Це підтверджуватиме зобов'язання про прийняття на роботу в порядку переведення у вказаний в документі термін. Відсутність у листі-запиті строку звільнення може призвести до виникнення трудових спорів. Лист-запит, як правило, видається працівникові або надсилається на інше підприємство поштою.

У разі згоди власника або уповноваженого ним органу підприємства, на якому працює працівник, на припинення з останнім трудового договору за п. 5 ст. 36 КЗпП на підставі переведення працівнику необхідно подати відповідну заяву з проханням звільнити його з роботи. Прийняття на іншу роботу здійснюється теж на підставі відповідної заяви працівника з проханням прийняти на роботу в порядку переведення. Припинення трудового договору і прийняття на роботу мають бути оформлені наказами чи розпорядженнями відповідних власників підприємств або уповноважених ними органів про звільнення працівника з попереднього місця роботи та про прийняття його на нове місце роботи в порядку переведення з посиланням на п. 5 ст. 36 КЗпП у погоджений сторонами строк.

При цьому між звільненням і прийняттям на роботу зазвичай перерви бути не повинно. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у разі обґрунтованості позову суд своїм рішенням зобов'язує власника або уповноважений ним орган укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення, з першого робочого дня (наступного після дня звільнення з попереднього місця роботи), якщо не було обумовлено іншої дати. З іншими особами договір про прийняття на роботу укладається з дня їх звернення до власника або уповноваженого ним органу.

Крім того, частиною п'ятою ст. 24 КЗпП передбачено, що особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 погодилась на переведення, подала відповідну заяву, така заява рахувалась відповідачами, як підстава для переведення позивача, але подальшого фактичного працевлаштування ОСОБА_3 не відбулось, що протирічить звільненню у зв'язку з переведенням.

Щодо посилань апелянтів на особисте небажання працевлаштуватися ОСОБА_3 та ігнорування позивачкою пропозицій відповідачів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки, заява ОСОБА_3 від 01.02.2013 року розглядалась відповідачами, як погодження зайняти запропоновану їй посаду головного спеціаліста і як її згода на переведення, що й передувало прийняттю оскаржуваного розпорядження, тому безпідставними є покликання відповідачів на обов'язковість написання додаткової заяви позивачкою про прийняття її на роботу. А тому, твердження відповідачів, що здійснити працевлаштування ОСОБА_3 в новостворене Управління було неможливим є безпідставними та такими, що спростовують доводи відповідачів, що при звільненні позивача роботодавець діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений виключно законом, позаяк факту призначення ОСОБА_3 до управління освіти, молоді та спорту Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області судами не встановлено.

Щодо вимоги про поновлення позивача на посаді, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивача звільняли з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області про що свідчить оспорюване розпорядження та запис в трудовій книжці позивача.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, зокрема, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поняття "поновлювати" означає повертати втрачений стан, продовжувати перерваний процес, стосунки і т. ін. Отже, поновлення на роботі це - надання працівнику обумовленої трудовим договором роботи, саме з тієї, з якої він був звільнений.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України від 11.07.2012 №6-65цс12.

Тобто, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік.

Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції стягнув на користь позивача у відповідності до вимог Порядку розрахунку середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року суму заробітної плати за час вимушеного прогулу з 19.02.2013 по 02.12.2015 у розмірі 145307,54 грн.

Щодо посилань апелянта Зарічненської РДА на те, що судом першої інстанції неправильно визначено суму заробітку за час вимушеного прогулу з огляду на розмір середньоденного заробітку, який на думку відповідача становить 116,23 грн., то слід зазначити, що абзацом третім пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (№6-195цс14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на вимогу суду першої інстанції не надав довідку про розмір середньоденного заробітку позивача, такої довідки не надав апелянт і суду апеляційної інстанції, вказавши такий розмір (116,23 грн.) лише в апеляційній скарзі. Разом з тим в матеріалах справи наявні довідки відповідача, де різняться суми проведених позивачу виплат: довідка №01/27-2388 від 25.11.2015 р. (т.3 а.с. 5), довідка №01/27-25-17 від 11.12.2015 року(т.3 а.с. 101) та долучена до справи позивачем довідка від 26.02.2013 року №01/24-542, видана на адвокатський запит представника позивача.

Будь-яких розрахунків щодо неправильного визначення судом першої інстанції сум, що підлягають стягненню апелянт не наводить.

З огляду на приписи вказаного Порядку щодо обчислення середньої заробітної плати, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 19.02.2013 по 02.12.2015 у розмірі 145307,54 грн.

Обгрунтувань щодо неправильності рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат апелянти не наводять.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Відділу освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області, Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33023

3- представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3

4- відповідачам: Зарічненська районна державна адміністрація Рівненської області вул.Центральна,11,смт.Зарічне,Рівненська область,34000

-представник ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

5-Відділ освіти Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області вул.Фестивальна,6,смт.Зарічне,Рівненська область,34000

-представник ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2

6-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_2,34000,