Справа № 226/258/16-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/258/16-а
Справа № 226/258/16-а
Провадження № 2-а/226/19/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м.Димитров

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Ж.Є., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області щодо невиконання рішення суду, -

У С Т А Н О В И В:

24.02.2016 року до Димитровського міського суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області щодо невиконання рішення суду.

За ухвалою судді від 26.02.2016 року скарга ОСОБА_1 відповідно до ст.108 КАС України була залишена без руху, позивачу був наданий строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання цієї ухвали, для виправлення вказаних недоліків, а саме: для надання до суду адміністративного позову відповідно до вимог ст.106 КАС України з урахуванням особливостей, передбачених ст.181 КАС України, та надання документу, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру. Також позивачу було розяснено, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк скарга буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Дана ухвала отримана позивачем 02.03.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

09.03.2016 року судом на виконання ухвали суду про усунення недоліків отримана від скаржника заява від 07.03.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 вказує на те, що у жовтні 2015 року ним у порядку цивільного судочинства було направлено скаргу на бездіяльність державного виконавця, проте провадження було закрито у звязку з тим, що відповідні скарги повинні розглядатися у порядку КАС України, дане твердження підтримано також апеляційним судом Донецької області. Виконуючи вимоги законів України, він підготував адміністративний позов до суду. Заявник вважає, що судом не зазначено, які норми права ним порушено (не конкретизовано), зазначено лише, що не відповідають вимогам ст.ст.106, 181 КАС України. Також усовуючи недоліки з приводу сплати судового збору, заявник вказав, що він не має можливості сплатити судовий збір у зазначеному судом розмірі у звязку з тяжким матеріальним становищем, тому що він пенсіонер і отримує невелику пенсію, по-друге, ним сплачено судовий збір під час подання позовної заяви проти боржника у справі, у звязку з чим він вважає, що повторна сплата судового збору є незаконною, такою, що протирічить Конституції України та здоровому глузду. Тому вважає зазначені в ухвалі недоліки усуненими і підстав для перешкоджання розгляду справи не має.

Ознайомившись з даною заявою, вважаю, що ОСОБА_1 не виконана ухвала суду від 26.02.2016 року, у якій чітко зазначено, що адміністративні справи з приводу оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час проведення виконавчих дій, розглядаються з особливостями, установленими статтею 181 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження мають право у передбачені частиною другої цієї статті строки звернутися до суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на приведену статтю ОСОБА_1 розяснено про необхідність звернутися до суду з адміністративним позовом, який повинен відповідати загальним вимогам, передбаченими ст.106 КАС України, з урахуванням особливостей, вказаних у ст.181 КАС України.

Крім того, заявнику було розяснено, що згідно за ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

В обґрунтування зазначеного суддя також послався на п.14 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», відповідно до якого позовні заяви про оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором відповідно до Закону України «Про судовий збір», навів розрахунок і суму судового збору та вказав номер рахунку та банківські реквізити для оплати судового збору.

Отже твердження ОСОБА_1 про те, що раніше сплачений ним судовий збір при поданні позовної заяви проти боржника виключає повторну сплату судового збору, є таким, що не ґрунтується на законі та спростовується судовою практикою.

Також суддя не находить підстав для застосування ст.88 КАС України щодо зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, їх відстрочення чи розстрочення, оскільки матеріали скарги не утримують будь-якої інформації та доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища скаржника, зокрема, щодо розміру його пенсії.

З огляду на приведене, вважаю ухвалу суду від 26.02.2016 року невиконаною. Наслідком неусунення наведених недоліків є відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України повернення скаржнику його заяви.

Керуючись ст.ст.108 ч.3 п.1, 158 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області щодо невиконання рішення суду вважати неподаною і повернути заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Ж.Є.Редько