Справа № 2а-0770/1679/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-0770/1679/12

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2016р. Справа № 9104/178416/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. у справі №2а-0770/1679/12

за позовом Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації

до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції

про зобов’язання зареєструвати нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012р. позивач: відділ освіти Хустської районної державної адміністрації звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції, про зобов’язання зареєструвати нерухоме майно, просив зобов’язати Хустське державне підприємство технічної інвентаризації здійснити реєстрацію права власності на об’єкт нерухомого майна приміщення – адмінбудинку, що знаходиться в с.Липча, вул.Леніна, 30.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.05.2005р. відбулись прилюдні торги з участю відділу освіти Хустської районної державної адміністрації. Відповідно до протоколу №085070012 переможцем встановлено відділ освіти, станом на 30.05.2005р. було проведено повний розрахунок за придбане майно. Позивач звертався до відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції про надання акту про проведення прилюдних торгів по реалізації майна в с.Липча, вул.Леніна, 30, однак такого надано не було. Таким чином, об’єкт нерухомості у встановленому порядку не зареєстрований, що порушує права та законні інтереси позивача.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. у справі №2а-0770/1679/12 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): відділ освіти Хустської районної державної адміністрації, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, які викладені в адміністративному позові.

З урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема, з листа в.о. начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації від 12.03.2012р. на ім’я начальника Хустського державного підприємства технічної інвентаризації, до заяви про реєстрацію об’єкту нерухомості за адресою: с.Липча, вул.Леніна, 30, Хустського району, було подано копію листа відділу освіти від 05.05.2011р., копію угоди №20/05-89 від 20.05.2005р., копії платіжних доручень, копію протоколу №085070012 “Про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, належного СТОВ “Липча” (а.с.16).

Хустське державне підприємство технічної інвентаризації фактично відмовило у проведенні реєстрації нерухомого майна згідно із заявою відділу освіти Хустської районної державної адміністрації від 12.03.2012р. №04-287, оскільки наданий разом із заявою протокол №085070012 “Про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, належного СТОВ “Липча” від 19.05.2005р. не являється правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об’єкт нерухомого майна. Ця обставина підтверджується копією листа Хустського державного підприємства технічної інвентаризації №120 від 21.03.2012р. (а.с.6).

Відповідно до вимог ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов’язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Закон України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” №1952-IV від 01.07.2004р. (далі – Закон №1952-IV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Статтею 5 Закону №1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно із вимогами ст.16 Закону №1952-IV, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об’єкт нерухомого майна. Разом із заявою подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку, у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно із вимогами ст.24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до вимог ст.26 Закону №1952-IV, відмова у державній реєстрації речових прав викладається у формі рішення із визначеним чинним законодавством змістом.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого наказом Міністерства юстиції України за №7/5 від 07.02.2002р., визначено, що рішення реєстратора про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно потребує письмового оформлення та повинно містити дату й місце прийняття рішення, стислий опис майна, щодо якого приймається рішення, підстави винесення рішення та правове обґрунтування, реєстраційний номер об’єкта нерухомого майна (за наявності). Рішення про відмову в реєстрації прав видається на бланку БТІ за формою, визначеною у додатку 6, посвідчується підписами реєстратора, начальника або уповноваженою ним особою та скріплюється печаткою БТІ.

Таким чином, формою відмови державного реєстратора у реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів про те, що державним реєстратором Хустського державного підприємства технічної інвентаризації приймалось рішення про відмову відділу освіти Хустської районної державної адміністрації у здійсненні реєстрації власності на нерухоме майно в с.Липча.

Крім того, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що за приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2.2. Наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 “Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно” (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що крім заяви для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно, власник подає реєстратору правовстановлювальні документи, перелік яких наведено у додатку №2.

Додатком №2 Наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 “Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно” (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є, зокрема, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), видане нотаріусом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач не надав підприємству технічної інвентаризації свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), виданого нотаріусом, що являється відповідним правовстановлюючим документом, на підставі якого провадиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що в межах даного публічно-правового спору відсутні підстави для зобов’язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності відділу освіти Хустської районної державної адміністрації на нерухоме майно – приміщення адмінбудинку в с.Липча, вул.Леніна, 30.

Згідно із вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об’єктивно і всебічно з’ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. у справі №2а-0770/1679/12 за позовом Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції, про зобов’язання зареєструвати нерухоме майно, - залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. у справі №2а-0770/1679/12, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга