Справа № 815/6731/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6731/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» до Одеської митниці ДФС про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року, скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» (далі ТОВ «БЛУМІ») до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить: - скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року, скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року.

Позивач зазначив, що в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності ним 16.11.2015 року подано митну декларацію №50060006/2015/010755 на оформлення випуску товару в режимі «імпорт» разом з іншими документами, передбаченими ст. 53 МКУ, у тому числі контракт з компанією Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Турречина) № 030614 від 03.06.2014 року, відповідно до якого була визначена митна вартість товару.

За результатами перевірки митної декларації від 16.11.2015 року №50060006/2015/010755 посадовою особою митного органу складено рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року, яким позивачу скориговано (збільшено) митну вартість товару, різниця митних платежів склала: додатковий імпортний збір 4089,29 грн., ПДВ 17174,98 грн. Разом перевищення склало 21 264,27 грн. Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року.

19.11.2015 року товар випущений у вільний обіг у зв'язку зі сплатою відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ в якості фінансової гарантії у вигляді грошової застави у сумі 21 264,27 грн.

Другою частиною статті 53 МКУ визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а третя частина цієї ж статті передбачає, що якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним ба на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи.

Позивач зазначив, що з практики Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України підставою для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару може слугувати наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Позивач вважає, що наявність такої розбіжності може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. На думку позивача в цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів, а витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Позивач стверджує, що висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності є необґрунтованим та таким що суперечить дійсним обставинам справи та чинному законодавству.

У якості розбіжностей митним органом зазначено: - в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 сума платежу (61500 USD), та в платіжному дорученні від 13.10.2015 № 3638 сума платежу (60000 USD) більша ніж вказана в інвойсі від 10.11.2015 №46380; -сума вказана в комерційнім інвойсі від 10.11.2015 №46380 -16080,06 USD, відмінна від суми вказаної в електронному інвойсі МД № 500060006/2015/010755 від 16.11.2015- 16079,95 USD; - банк продавця, вказаний в інвойсі від 10.11.2015 №46380 - «MERTER TOKARO MERKEZ UBESO», в рахунку-проформі від 06.10.2015 № 20000894 - «MERTER YICARI MERKEZ SUBEZI» відмінний ніж вказаний в зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 №030614, та в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 - «TURKIYE ІS BANASI A.S. IKITELLI TIKARI SUBESI»; - згідно п. 6.1 зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 року №030614 - кожна поставка товару супроводжується наступними документами: оригінал коносамента, сертифікат якості (аналізу) тощо, які відсутні серед документів представлених до митного оформлення.

Позивач зазначив, що на підтвердження митної вартості товару з митними деклараціями були надані інвойс та проформу інвойсу. Відміна їх тільки в тім, що деякі дані в проформі-інвойсі попередні. Тобто, дані щодо товарів, які вказані у проформі інвойсу є попередні. Передплата, що зазначена у проформі інвойсі може бути більшою, ніж вказана у комерційному інвойсі, зокрема у разі, якщо на момент відвантаження товару не виявляється необхідної кількості товару. При цьому підприємством на умовах передплати сплачено саме за фактурою інвойсом.

При цьому слід зазначити, що вартість самого товару не змінена, змінилась лише вартість партії товару яка була поставлена на адресу TOB «БЛУМІ». Більш того, оскільки між TOB «БЛУМІ» та LILA KAGIT SANAYI VE TICARET A.S. довго-триваючи стосунки, сума передплати буде врахована при сплаті наступної партії товару.

Що стосується назви банку, то наявні технічні помилки, яки були допущені митницею Туреччини (експортній митній декларації - банк продавця, вказаний в інвойсі від 10.11.2015 №46380 - «MERTER TOKARO MERKEZ UBESO», в рахунку-проформі від 06.10.2015 № 20000894 -«MERTER YICAR1 MERKEZ SUBEZI» відмінний ніж вказаний в зовнішньоекономічного договору ввід 03.06.2014 №030614, та в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 - «TURKIYEIS BANASI A.S. IKITELLI TIKARI SUBESI». Крім того, на думку позивача вказані технічні помилки ніяким чином не могли вплинути на визначення митної вартості товарів.

Згідно ст. 52 МК України для визначення ціни товару надається інвойс, який містить всі достатні дані щодо відвантажених товарів, їх кількості, ціни та умов поставки, характеристики товару.

Позивач вважає, що Одеська митниця ДФС жодним чином не довела, що подані декларантом для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А посилання Одеської митниці при коригуванні вартості товарів на наявності в ЄАС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів не може братись до уваги, оскільки митний орган в ЄАС бачить лише вартість аналогічних товарів за якою його було ввезено на митну територію України, між тим при укладанні міжнародних контрактів та визначення вартості товарів, які будуть поставлятись, основними факторами визначення вартості є: умови оплати товару (попередня оплата або оплата з відстрочкою платежу), поточний об'єм поставки, довго-тривалість взаємовідносин з контрагентом та довго-тривалість та об'єм загальних поставок товару, місцезнаходження постачальника, транспорт яким поставляється товар, тощо. Отже вартість товарів для різних суб'єктів підприємницької діяльності в Україні з огляду на вищевикладені умови може бути різною. При цьому зазначені умови контрактів суб'єктів підприємницької діяльності митним органом не звіряються, у митного органу не має такої можливості.

При цьому декларантом надавались додаткові документи, в яких декларант звертав увагу на необґрунтованість висновків митного інспектора. Незважаючи на це, митним інспектором прийняті оскаржувані рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також зазначив, що посилання відповідача в рішенні про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року на митну декларацію №205070001/2015/012836 від 26.08.2015 року щодо рівня митної вартості товару є необґрунтованим, оскільки у вказаній декларації, наданої до суду відповідачем, зазначений товар з іншими даними щодо його розміру, платності, крім того зазначені інші умови поставки товару.

Представник відповідача Південної митниці позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорюване рішення щодо визнання митної вартості товару є законним та обґрунтованим, винесено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 03.06.2014 року позивачем (покупець) укладений з компанією Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Турречина) (продавець), контракт № 030614 на поставку товару на загальну вартість 3000000дол. США. Відповідно до п.2.1 контракту ціна за товар встановлюється у доларах США, та вважається, що ціни на товар, який поставляється, вказані на умовах поставки згідно п.3.2 контракту. Згідно п.3.2 з урахуванням додаткової умови від 01.10.2015 року умовами поставки товару згідно ІНКОТЕРМС - 2010 є СІF/СРТ Одеса, СІF/СРТ Теплодар (а.с.14-21).

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія товару.

16.11.2015 року позивач здійснив декларування товару, який ввезений в Україну за МД №50060006/2015/010755, в якій зазначені умови поставки СРТ Теплодар.

ВМД №50060006/2015/010755 задекларований товар країни виробника - ТR торгової марки Lila:

1) крепований папір для виробництва виробів санітарно-гігієничного призначення LILA TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см у кількості 12593,00 кг (гр.35,38), ціна товару 12168,55 (гр.42);

2) крепований папір з целюлозного волокна TOILET PAPER -1х18GSM 24см у кількості 3816,00 кг (гр.35,38), ціна товару 3911,4 (гр.42), тобто загальною вагою 16409кг вартістю 16079,95дол США (а.с.107-109).

Митна вартість товару відповідно до ст.266 Митного кодексу України визначена декларантом за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та подані документи щодо підтвердження митної вартості товарів.

Одеська митниця відмовила позивачу в митному оформленні та пропуску товарів по МД №50060006/2015/010755, про що 09.06.2015 року складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00116 (а.с.136-137).

Крім того, Одеська митниця прийняла 19.11.2015 року Рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2, згідно якого визначила вартість вантажу визначена резервним методом (а.с.134-135).

Згідно ч.4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно ст.306 МКУ способом забезпечення сплати митних платежів є, зокрема, фінансові гарантії. Відповідно до ч.1 ст.308 МКУ розмір фінансової гарантії визначається митним органом виходячи з суми митних платежів, що підлягає сплаті при випуску товарів для вільного обігу на митній території України або при вивезенні товарів за межі цієї території у митному режимі експорту. Статтею 309 встановлено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у формах: - надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); - внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно ст.310 МКУ фінансові гарантії надаються митним органам, зокрема, під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму. Фінансові гарантії надаються: - у вигляді документа; - у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг TOB «БЛУМІ» подало нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості та на підставі ч.7 ст.55 МКУ сплатило митні платежі згідно митної вартості, надавши фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом у сумі 21264,27грн. (розрахунок а.с.106). Товар був випущений у вільний обіг.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами,які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В рішенні про корегування митної вартості товарів від 19.11.2015 року зазначено, що декларантом для підтвердження митної вартості товару були надані зовнішньо економічний договір від 03.06.2014 року №030614, інвойс від 10.11.2014 року №46380, копія митної декларації країни відправлення від 10.11.2015 року №15590100ЕХ008392, лист Укрпапір від 23.10.2015 року №944.

Підставою для вимоги відповідачем у позивача додаткових документів у рішенні про корегування митної вартості товарів від 19.11.2015 року зазначено спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та встановлена наявність у поданих документах розбіжностей, зокрема:

- в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 сума платежу (61500 USD), та в платіжному дорученні від 13.10.2015 № 3638 сума платежу (60000 USD) більша ніж вказана в інвойсі від 10.11.2015 №46380;

- сума вказана в комерційнім інвойсі від 10.11.2015 №46380 -16080,06 USD, відмінна від суми вказаної в електронному інвойсі МД № 500060006/2015/010755 від 16.11.2015- 16079,95 USD;

- банк продавця, вказаний в інвойсі від 10.11.2015 №46380 - «MERTER TOKARO MERKEZ UBESO», в рахунку-проформі від 06.10.2015 № 20000894 - «MERTER YICARI MERKEZ SUBEZI» відмінний ніж вказаний в зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 №030614, та в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 - «TURKIYE ІS BANASI A.S. IKITELLI TIKARI SUBESI»;

- згідно п. 6.1 зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 року №030614 - кожна поставка товару супроводжується наступними документами: оригінал коносамента, сертифікат якості (аналізу) тощо, які відсутні серед документів представлених до митного оформлення.

В рішенні зазначено, що декларанту запропоновано надати протягом 10 днів виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

19.11.2015 року декларантом додатково були надані: висновок експерта від 19.11.2015 року №20-107/11-2015, лист відправника від 16.11.2015 року, інвойс від 10.11.2015 року №46380, виписка з бухгалтерської документації за жовтень 2015 року та лист декларанта від 19.11.2015 року стосовно додатково наданих документів та неможливості надання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

В рішенні також зазначено, що на думку митного органу вказані розбіжності усунуті не були та за результатом проведеної консультації був вибраний резервний метод визначення митної вартості, у зв'язку з неможливістю використання інших другорядних методів визначення митної вартості товару (а.с.134-135).

Дослідивши документи, які були надані позивачем Одеській митниці в обґрунтування митної вартості товару, а також інші документи, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що надані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару відповідно до контракту та відсутність підстав, визначених в ч.3 ст.53 МКУ для витребування митним органом у декларанта додаткових документів.

Позивач не заперечує про наявність розбіжностей у банку продавця, вказаного в інвойсі від 10.11.2015 №46380 - «MERTER TOKARO MERKEZ UBESO», в рахунку-проформі від 06.10.2015 № 20000894 - «MERTER YICARI MERKEZ SUBEZI», та вказаного в зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 №030614, та в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 - «TURKIYE ІS BANASI A.S. IKITELLI TIKARI SUBESI», про що зазначено відповідачем у якості підстави для витребування додаткових документів. Проте на думку позивача вказані технічні помилки жодним чином не вплинули на визначення митної вартості товарів.

Суд вважає твердження позивача неспроможним, оскільки відповідно до ч.2 ст.53 МКУ у переліку документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення, міститься, зокрема, зовнішньоекономічний договір, рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Таким чином вказані документи не можуть містить розбіжностей, у тому числі щодо банку продавця.

При цьому суд враховує, що позивач також не спростовує зазначення митним органом такої розбіжності як надання платіжних доручень від 19.10.2015 №3666 на суму платежу 61500 USD та від 13.10.2015 № 3638 на суму платежу 60000 USD, яка є більшою ніж вказана в інвойсі від 10.11.2015 №46380, пояснивши, що платіжні доручення оформлені відповідно до проформ на вказані суми, оскільки відносини між сторонами є довгостроковими.

Судом встановлено, що в контракті №030614 від 03.06.2014 року зазначено, що поставка товару здійснюється в строк узгоджений сторонами в Проформах Інвойсу на кожну партію поставки товару (п.3.1). Поставка здійснюється на підставі письмової заявки покупця та оформлюється Проформами Інвойсу, де зазначається строк поставки та ціна товару, який поставляється (п.3.3). Оплата здійснюється банківським переказом коштів на рахунок Продавця відповідно до Проформи Інвойсу на кожну партію товару (п.4.1).

В наданих до митниці Проформі від 30.09.2015 року зазначений товар у кількості 60000кг на суму 60000дол. США зі строком поставки 19.10.2015 року, Проформі від 06.10.2015 року зазначений товар у кількості 64200кг на суму 65805дол. США зі строком поставки 06.10.2015 року - 22.10.2015 року (а.с.45-46), тобто дійсно на значно більшу кількість товару ніж поставлений 16.11.2015 року в Україну. Крім того, строк поставки не відповідає строку зазначеному у Проформах.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що вказані обставини не вплинули на ціну товару, оскільки в Проформах ціна товару, який зазначений у МД №50060006/2015/010755, значиться: - LILA TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см значиться 0,950 дол. США за 1 кг; - LILA TOILET PAPER -1х18GSM 24см 1,025 дол. США за 1 кг, в той час як згідно МД №50060006/2015/010755 ціна товару LILA TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см складала 0,966 дол. США за 1 кг (12168,55дол. США : 12593кг).

Також є обґрунтованим зазначення митницею обставини, що сума вказана в комерційнім інвойсі від 10.11.2015 №46380 -16080,06 USD, відмінна від суми вказаної в електронному інвойсі МД № 500060006/2015/010755 від 16.11.2015- 16079,95 USD (а.с.39-40), що також не спростовується позивачем.

При цьому згідно з комерційним інвойсом №46380 від 10.11.2015 року це наступний товар:

- TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см у кількості 9857,00 кг за ціною 0,95 дол/кг,

- LILA TOILET PAPER -1х18GSM 24см КТ у кількості 3816,00 кг за ціною 1,0250 дол/кг,

- LILA TOILET TISSUE -2х18GSM 256см у кількості 2736,00 кг за ціною 1,0250 дол/кг (а.с.39), що не відповідає товару у МД №50060006/2015/010755.

В МД №50060006/2015/010755 задекларований товар:

- LILA TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см у кількості 12593,00 кг на суму 12168,55дол.;

- LILA TOILET PAPER -1х18GSM 24см у кількості 3816,00 кг на 16079,95дол США (а.с.107-109).

З урахуванням наявності зазначених розбіжностей суд вважає, що у відповідача були підстави для витребування додаткових документів щодо вартості товару та методу його визначення.

Дослідивши додатково надані документи декларантом, суд дійшов до висновку про правомірність прийняття відповідачем картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року та рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року, оскільки надані позивачем додаткові документи, у тому числі виписка з бухгалтерської документації, якеі досліджені судом (а.с.27-30), жодним чином не підтвердили числове значення заявленої митної вартості товару і обраний метод визначення цього товару, якій поставлений 16.11.2015 року за МД №50060006/2015/010755. Крім того, в листі Асоціації «Укрпапір» ціни на целюлозно-паперову продукцію, яка увезення в Україну, зазначені на умовах поставки СІF/СРТ Одеса, в той час як позивач ввіз продукцію на умовах поставки СРТ Теплодар.

Також суд вважає доведеним у рішенні про корегування митної вартості товару застосування шостого методу визначення митної вартості товару.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З позивачем були проведені консультації, та обраний шостий метод визначення митної вартості товару, у зв'язку з неможливістю застосувати інші другорядні методи визначення митної вартості товару, що ґрунтується на положеннях митного законодавства.

Доводи позивача про необґрунтованість посилання відповідача в рішенні про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року щодо рівня митної вартості товару, який поставлений ним, на митну декларацію №205070001/2015/012836 від 26.08.2015 року, в якій зазначений товар з іншими даними щодо його розміру, платності, умов поставки, суд оцінює критично, оскільки вказана декларація зазначена як інформація баз даних ЄАІС щодо наявності іншої ціни на аналогічний товар, проте ціна саме на товар, митне оформлення якого проводилось позивачем, визначена за шостим резервним методом визначення митної вартості товару митним органом, який має відповідно до законодавства виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» у задоволенні адміністративного позову до Одеської митниці ДФС про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року, скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» у задоволенні адміністративного позову до Одеської митниці ДФС про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року, скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року.

12 березня 2016 року.