Справа № 22-а-25855/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді II інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, про перерахунок пенсії по інвалідності,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, а також доплати за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, виплату яких передбачено статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХП.

Зазначав, що є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи, повязаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і проживає в м. Біла Церква та отримує державну та додаткову пенсію, а також доплату за проживання в зоні посиленого радіологічного

контролю, виплата яких передбачена статтями 50, 54, 39 Закону.

Посилаючись на те, що розміри призначених її пенсій та доплат не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом, привести їх у відповідність із Законом відповідач відмовився, просив визнати бездіяльність та відмову відповідача провести перерахунок неправомірними та зобовязати його провести відповідні перерахунки та виплати починаючи з 01 грудня 2008 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2010 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії, додаткової пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по 2 групі інвалідності відповідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 8-ми мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність , визначеного законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 75 % від мінімальної пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законодавством , за період з 1 листопада 2009 року.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_3 за проживання на території радіоактивного забруднення, встановленої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, визначених в Законах про державний бюджет України на відповідний рік, за період з 1.11.2008 року, з врахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування постанови та ухвалення нової про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом 2 групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, а також доплату за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону.

Відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір його пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем державна та додаткова пенсія, а також доплата за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю виплачувалась в розмірі, встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, які суперечать вимогам Закону Україци «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в значно меншому розмірі, ніж встановлено зазначеними нормами Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися статтями 50, 54 цього Закону, а не постановами Кабінету Міністрів України

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України пункт 28 розділу II «Внесення змін до законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет У країни на 2008 рік», яким змінено статті 50, 54 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Дане рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому статті 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Колегія суддів вважає, що оскільки рішення Конституційного суду України № 10 - рп було постановлено 22 травня 2008 року, тому у позивача право на доплату до пенсії виникло з 22 травня 2008 року.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла на час винесення рішення) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк.

Прийнявши до уваги наведене, суд обґрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір додаткової пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту звернення до суду 07 грудня 2009 року'., тобто в межах річного строку звернення до адміністративного суду з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні

позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки позивач звернулась до суду 17 грудня 2009 року, тому позов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 17 грудня 2008 року.

В звязку з чим рішення суду підлягає зміні в частині дати відповідно з якої відповідач має здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус

і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, виклавши абзац третій резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції: «Зобовязати управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_3 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством, щомісячно за період з 07 грудня 2008 року».

У решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена