Справа № 813/402/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року № 813/402/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича про визнання протиправними дій, скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича (далі - старший державний виконавець Личаківського ВДВС ЛМУЮ Скоп Т.А., відповідач), в якому, враховуючи заяву про доповнення та уточнення обставин позову від 09.03.2016 року, просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року;

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на його адресу не надходило вказаної постанови, а дізнався він про її існування лише з моменту фактичного здійснення щодо нього виконавчих дій. Крім того, позивач наголосив, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано факт пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та відсутність заяви про відкриття виконавчого провадження. Також в оскаржуваній постанові не було встановлено строку для добровільного виконання судового наказу. Не погоджуючись із відкриттям виконавчого провадження на виконання судового наказу про стягнення заборгованості, позивач звернувся до суду з заявою про скасування такого судового наказу. 29.02.2016 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова заяву ОСОБА_1 було задоволено шляхом скасування судового наказу № 2 - н/465/665/14, на виконання якого і було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи все вищенаведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про доповнення та уточнення обставин позову від 09.03.2016 року, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, причин неявки та відношення до позову суду не повідомив. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом скерування на його адресу судової повістки.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Cудом встановлено, що 26.09.2014 року суддею Франківського районного суду м. Львова Лозинським Б.М. за заявою ЛМКП "Львівводоканал" видано судовий наказ № 2 - н/465/665/14 про стягнення з позивача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 818,85 грн. та суму судового збору у розмірі 121,80 грн.

26.10.2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопом Т.А. на виконання вказаного судового наказу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року.

Позивачем було подано заяву про скасування судового наказу від 26.09.2014 року.

29.02.2016 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова, яка є остаточною і оскарженню не підлягає, судовий наказ № 2 - н/465/665/14 від 26.09.2014 року було скасовано.

Враховуючи факт скасування судового наказу та порушення процедури його виконання, позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Скопа Т.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року, яка виносилася на виконання судового наказу.

Приймаючи дане рішення, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження", цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", основними завданнями державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

У відповідності зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Перелік виконавчих документів, на підставі яких державний виконавець здійснює примусове виконання рішень, визначено у ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", судовий наказ є виконавчим документом та підлягає до виконання державною виконавчою службою.

Порядок відкриття виконавчого провадження визначений у ст. 19 вищевказаного Закону, згідно якої, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

В пункті 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що інші виконавчі документи (в тому числі судові накази) можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання та неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ набрав чинності 17.10.2014 року, строк пред'явлення до виконання - до 18.10.2015 року.

Водночас, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 26.10.2015 року, в той час як зі змісту самої постанови вбачається, що заява про примусове виконання подана 22.10.2015 року.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року прийнята без урахування факту пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, в порушення вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем не було надано боржнику строк на самостійне виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року та сама постанова винесені з грубим порушенням Закону України "Про виконавче провадження".

Також суд вважає за необхідне зазначити, що судовий наказ № 2 - н/465/665/14 від 26.09.2014 року, на виконання якого була винесена оскаржувана постанова, скасований ухвалою Франківського районного суду м. Львова 29.02.2016 року.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем надано не було.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам, визначеним ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку визнати протиправними дії старшого державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського МУЮ Скопа Т.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року.

Враховуючи те, що протиправні дії не можуть нести будь - яких правомірних наслідків, а також те, що судовий наказ, на виконання якого виносилася оскаржувана постанова, скасований, суд вважає за необхідне визнати оскаржувану постанову старшого державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Скопа Т.А. про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року протиправною та скасувати її.

У зв'язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 33-35, 69-71, 72, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49091960 від 26.10.2015 року .

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скопа Тараса Андрійовича про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2015 року ВП № 49091960.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 12.03.2016 року

Суддя Потабенко В.А.