Справа № 826/26386/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2016 року № 826/26386/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №3 від 22.07.2015 року; визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №3 від 25.11.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що висновки щодо нереальності надання послуг позивачу ТОВ «Інтерпродукт Груп», ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» та ТОВ «Ед-Ворлд Паблішнг» є безпідставними і не можуть породжувати юридичних наслідків, відтак і рішення, яке прийняте на підставі акту є таким, що підлягає скасуванню; вказані обставини не є підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежності від дій або бездіяльності його контрагентів, чи контрагентів в іншій ланці чи відсутності їх за місцем знаходження, так само відсутності у останніх основних фондів.

В судове засідання, призначене на 02.02.2016, представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В ході судового розгляду встановлено та не заперечувалось сторонами, що податковим органом здійснено перевірку господарських взаємовідносин позивача і його контрагентів - ТОВ «Інтерпродукт Груп» за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року, ТОВ «Ед-Ворлд Трейд», ТОВ «Ед-Вордл Паблішинг» та ПП «ПДП Три» за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року; ТОВ «Альянс Джі Ем» та ТОВ «УФК-Груп» за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, за результатами якої складено відповідний акт №121/26-55-22-02/38749914 від 19.06.2015 року.

На підставі даного акта перевірки та виявлених порушень прийнято податкове повідомлення-рішення №3 від 22.07.2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Оленерго» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2065183,00 грн. за основним платежем, 516296,00 грн. за штрафними санкціями.

В подальшому, на підставі направлення від 26.10.2015 р. №1311/26-55-22-03, виданого Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, на підставі наказу ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.10.2015 р. №2497 та згідно з п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 ст. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою «Оленерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Ед-Волрд Паблішінг» (податковий номер 37147030), з ПП «ПДП ТРИ» (податковий номер 34593982), з ТОВ «Альянс Джі ЕМ» (податковий номер 37025633), з ТОВ «УФК-Груп» (податковий номер 38515960), з ТОВ «Паливний альянс» (податковий номер 38320280), з ТОВ «Вітера Трейд» (податковий номер 39337646), з ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» (податковий номер 37640673) за грудень 2014 року; з ТОВ «АЙ ТІ ДЖІ» (податковий номер 34925244), з ТОВ «АЛЬЯНС ДЖІ ЕМ» (податковий номер 37025633), з ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» (податковий номер 37640673), з ТОВ «УФК-Груп» (податковий номер 38515960), з ТОВ «ТК «МАНГО-ТРЕЙД» (податковий номер 39116994) та з ТОВ «Вітера Трейд» (податковий номер 39337646) за січень 2015 року; з ПП «Агрогермес-Шем» (податковий номер 38211997), з ТОВ «Алеанза» (податковий номер 35719856), з ТОВ «Паливний альянс» (податковий номер 38320280) за березень 2015 року; з ТзОВ «ТК «ІНТЕГРАЛ» (податковий номер 38626927), ТОВ «Паливний альянс» (податковий номер 38320280), з ТОВ «ЗНГК» (податковий номер 33064160), з ТОВ «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» (податковий номер 34197267), з ТОВ «ЖАН РОЛАН» (податковий номер 39045248), з ТОВ «ПЕТРОЛ-НАВІГАТОР» (податковий номер 38648626) та з ТОВ «УКРОЙЛПРОДУКТ» (податковий номер 37036907) за квітень 2015 року; з ТОВ «Алєанза» (податковий номер 35719856) за травень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки №490/26-55-22-03/38749914 від 16.11.2015 р., в якому зазначено виявлені порушення: ст. 185, п. 198.3 п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 7999888 грн., в тому числі: за грудень 2014 року на суму - 2360556,00 грн., за січень 2015 року на суму - 4973705 грн., за березень 2015 року на суму -665627 грн. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 226066 грн., в тому числі - за березень 2015 року на суму 210266,00 грн., за травень 2015 року на суму 15800,00 грн.

На підставі виявлених порушень податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №3 від 25.11.2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Оленерго» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість у розмірі 7999888,00 грн. за основним платежем та 3999944 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10 «Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 року за № 185/24962 (набрав чинності 01.03.2014 року та діяв до 01.12.2014 року, тобто був чинний на момент виписки спірних податкових накладних).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Між тим у своєму листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин)(надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХІV).

Аналіз вищевикладених норм Закону №996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 14.01.2015 року К/9991/72258/12, від 21.10.2014 року № К/800/6170/14 та від 26.08.2014 року № К/800/6501/14, «податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Також істотне значення для встановлення судом факту реальності виконання договору саме із заявленим контрагентом є фактичні обставини укладення та виконання договору, обґрунтованість вибору контрагента.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок довести обставини, що слугували підставою для прийняття оспорюваного акта індивідуальної дії, покладається на податкову інспекцією як на суб'єкта владних повноважень. Разом з тим, дане правило не виключає обов'язку платника довести обґрунтованість сформованих ним податкового кредиту по операціям з придбання товарів (робіт, послуг)» та «…правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податків.».

В ході судового розгляду даної справи також встановлено, що між Позивачем і ТОВ «Ед-Ворлд Паблішнг» укладено договір від 15.10.2015 року №20141015, за яким ТОВ «Ед-Ворлд Паблішнг» зобов'язався виконати роботи з розповсюдження рекламно-поліграфічної продукції ТОВ «Оленерго». На виконання умов договору було передано матеріал для виконання передбачених робіт, та після надання послуг сторонами було підписано акти виконаних робіт про прийняття наданих послуг та відповідно виписані податкові накладні.

Між позивачем та ПП «ПДП ТРИ» було укладено договір № 01.09/14-Д від 01.09.14 року, за яким ПП «ПДП ТРИ» надає послуги позивачу по тимчасовому перебуванню вагоно-цистерн на під'їзній колії ПАТ «Коростенський завод шляхових машин «Жовтнева кузня» для проведення ТОВ «Оленерго» своїх господарських дій пов'язаних з отриманням та обробленням вантажу.

Між ТОВ «Оленерго» та ТОВ «Альянс Джі Ем» було укладено договір № 57 від 04.11.14 року, за яким ТОВ «Альянс Джі Ем» зобов'язалось виготовити та поставити поліграфічну продукцію ТОВ «Оленерго» календарик кишеньковий та розповсюдити цю продукцію.

Відповідно до умов договору послуги та товар в грудні 2014 року були надані позивачу, на підставі чого сторони підписали видаткові накладні та акти прийому-здачі робіт.

Між позивачем та ТОВ «УФК-Груп» укладено договір виконання робіт № 2509145 від 25.09.14 року за яким ТОВ «УФК-Груп» зобов'язується надати ТОВ «Оленерго» рекламну площу та розмістити рекламні матеріали шляхом публікації їх у друкованих виданнях і на сайті. Також між сторонами укладений договір від 14.11.14 року за № 141147 за яким ТОВ «УФК-Груп» зобов'язується виготовити та поставити ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію.

Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ «УФК-Груп» в грудні 2014 року виконало всі свої зобов'язання, а ТОВ «Оленерго» їх прийняло, про що сторони підписали акти прийняття робіт та видаткові накладні.

Між позивачем та ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» укладено договір № 1110147 від 01.10.14 року, за яким ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» зобов'язався поставити ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію. Відповідно до п. 2.1. договору ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» доставляє покупцю свій товар лише в межах м. Києва.

Відповідно до умов договору ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» було виконано свої обов'язки та передано ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію в грудні 2014 року, а ТОВ «Оленерго» було її прийнято та оплачено, будь-яких претензій до поставленої продукції у Позивача немає.

Між позивачем та ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» укладено договір № 1110147 від 01.10.14 року, за яким ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» зобов'язався поставити ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію. Відповідно до п. 2.1. договору ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» доставляє покупцю свій товар лише в межах м. Києва.

Відповідно до умов договору ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» було виконано свої обов'язки та передано ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію в січні 2015 року, а ТОВ «Оленерго» було її прийнято та оплачено, будь-яких претензій до поставленої продукції у позивача немає.

Між Позивачем та ТОВ «Альянс Джі Ем» було укладено договір № 57 від 04.11.14 року, за яким ТОВ «Альянс Джі Ем» зобов'язалось виготовити та поставити поліграфічну продукцію ТОВ «Оленерго» календарик кишеньковий та розповсюдити цю продукцію.

Відповідно до умов договору послуги та товар в січні 2015 року були надані позивачу, на підставі чого сторони підписали видаткові накладні та акти прийому-здачі робіт.

Між Позивачем та ТОВ «УФК-Груп» укладено договір виконання робіт № 2509145 від 25.09.14 року за яким ТОВ «УФК-Груп» зобов'язується надати ТОВ «Оленерго» рекламну площу та розмістити рекламні матеріали шляхом публікації їх у друкованих виданнях і на сайті. Також між сторонами укладений договір від 14.11.14 року за № 141147 за яким ТОВ «УФК-Груп» зобов'язується виготовити та поставити ТОВ «Оленерго» поліграфічну продукцію.

Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ «УФК-Груп» в січні 2015 року виконало всі свої зобов'язання, а ТОВ «Оленерго» їх прийняло, про що сторони підписали акти прийняття робіт та видаткові накладні.

Між Позивачем та ТОВ «Ай Ті Джі» було укладено договір № 54 від 09.01.14 року, за яким ТОВ «Ай Ті Джі» зобов'язалось поставити поліграфічну продукцію ТОВ «Оленерго» та розповсюдити цю продукцію.

Відповідно до умов договору послуги та товар в січні 2015 року були надані позивачу, на підставі чого сторони підписали видаткові накладні та акти прийому-здачі робіт.

На підтвердження виконання вимог вказаних вище договорів, позивачем до суду надано:

копію Договору поставки №1110147 від 01.10.2014 року (Протокол-Погодження на партію продукції від 06.10.2014 року, Протокол-Погодження на партію продукції від 08.10.2014 року, Протокол-Погодження на партію продукції від 14.10.2014 року, Протокол-погодження на партію продукції від 28.10.2014 року, Протокол-Погодження на партію продукції від 28.10.2014 року, Протокол-Погодження на партію продукції від 03.11.2014 року);

копії видаткових накладних №РН-0001291 від 27.10.2014 року, №РН-0001300 від 27.10.2014 року, №РН-0001301 від 28.10.2014 року, № РН-0001305 від 14.11.2014 року, №РН-0001306 від 11.12.2014 року, №РН-0001307 від 12.12.2014 року, №РН-0007042 від 19.01.2015 року, № РН-0007001 від 16.01.2015 року, № РН-0007093 від 22.01.2015 року, № РН-0007097 від 26.01.2015 року, № РН-0007098 від 26.01.2015 року, № РН-0007096 від 01.2015 року, № РН-0007094 від 26.01.2014 року, № РН-0007099 від 27.01.2015 року;

копію Акту звірки взаємних розрахунків;

замовлення по ТОВ «Ед ворлд Трейд» № 930 від 28.10.14 р, № 824 від 06.10.14 р., № 825 від 08.10.14 р., № 826 від 14.10.14 р., № 824 від 06.10.14 р., № 929 від 27.10.14 р.;

докази оплати по ТОВ «Ед ворлд Трейд» платіжні доручення №1916 від 11.11.2014 р., №1957 від 12.11.2014 р., №1968 від 13.11.2014 р., №2009 від 18.11.2014 р., №2034 від 19.11.2014 р., №2106 від 25.11.2014 р., №2456 від 17.12.2014 р., №2457 від 17.12.2014 р., №2993 від 17.02.2015 р. №2994 від 17.02.2015 р., №3001 від 18.02.2015 р., №3031 від 24.02.2015 р., №3075 від 26.02.2015 р., №3092 від 27.02.2015 р., №3101 від 02.03.2015 р., №3123 від 02.03.2015 р.;

копію Договору поставки № 57 від 04.11.2014 року, додатку №1 від 04.11.2014 р., Додатку №2 від 04.11.2014 року, Додатку № 3 від 10.22.2014 року;

копію Договору виконання робіт № 62 від 11.11.2014 року та додатку №1 від 11.11.2014 року;

копії Видаткових накладних №РН-0000011 від 14.11.2014 року, № РН-0000012 від 14.11.2014 року, № РН-0000013 від 17.11.2014 року, № РН-0000014 від 11.12.2014 року, №РН-0000015 від 11.12.2014 року, №РН-0000016 від 11.12.2014 року, №РН-0005001 від 14.01.2015 року, №РН-0005002 від 14.01.2015 року, №РН-0005003 від 14.01.2015 року, №РН-0005004 від 14 01.2015 року, № РН-0005005 від 14.01.2015 року, № РН-0015002 від 01.2015 року, № РН-0015003 від 16.01.2015 року;

копію Акту № ОУ-0000485 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2014 року; копію Акту звірки взаємних розрахунків;

копії рахунків-фактури по ТОВ «Альянс Джі Ем» № 608 від 04.11.14 р., № 609 від 04.11.14 р., №641 від 10.11.14 р., №695 від 14.11.14 р.;

копії податкових накладних з квитанціями про відправку та витягами з Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «Альянс Джі Ем» №1124 від 30.11.2014 р., №1103 від 17.11.2014 р., № 1102 від 14.11.2014 р., № 1101 від 14.11.2014 р.;

докази оплати по ТОВ «Альянс Джі Ем» платіжні доручення №2194 від 01.12.2014 р., №2216 від 02.12.2014 р.;

копії Договору №2509145 від 25.09.2014 року та додатку №1 від 01.10.2014 року, додатку № 2 від 01.10.2014 року, додатку № 3 від 01.10.2014 року, додатку № 4 від 01.11.2014 року, додатку №5 від 01.11.2014 року, додатку №6 від 01.10.2014 року, додатку №7 від 01.10.2014 року, додатку №9 від 01.12.2014 року, додатку №10 від 01.12.2014 року;

копії Договору поставки №1411147 від 14.11.2014 року, протоколи-погодження на партію продукції від 17.11.2014 року, від 21.11.2014 року, від 09.12.2014 року, від 10.12.2014 року, від 17.12.2014 року, від 19.12.2014 року, від 23.12.2014 року;

копії видаткових накладних № РН-0000153 від 21.11.2014року, № РН-0000154 від 24.11.2014 року, № РН-0000171 від 19.12.2014 року, № РН-0000172 від 19.12.2014 року, № РН-0000173 від 24.12.2014 року, № РН-0000174 від 24.12.2014 року, № РН-0000175 від 25.12.2014 року, № РН-0002109 від 26.01.2015 року, № РН-0000176 від 25.12.2014 року, № РН-0002110 від 26.01.2015 року, № РН-0002111 від 26.01.2015 року, № РН-0002112 від 26.01.2015 року, № РН-0002113 від 26.01.2015 року, № РН-0002114 від 26.01.2015 року;

копії Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0005644 від 14.11.2014 року, ОУ-0006017 від 31.12.2014 року, № ОУ-0006015 від 31.12.2014 року;

копії податкових накладних по ТОВ «УФК-ГРУП» №1016 від 24.11.2014 р., №1015 від 24.11.2014 р. №1013 від 21.11.2014 р., №1014 від 21.11.2014 р., №1009 від 14.11.2014 р.;

копії договору № 20141015 від 15.10.2014 року, додатку №1 від 16.10.2014 року, додатку №2 від 30.10.2014 року;

копії видаткової накладної № РН-0001846 від 16.12.2014 року, № 0001845 від 15.12.14 року, № РН-0001848 від 17.12.2014 року, № РН-0001847 від 16.12.2014 року, №РН-0000310 від 28.01.2015 року, №РН-0001849 від 17.12.2014 року, №РН-0001850 від 19.12.2014 року, № РН-0000312 від 28.01.2015 року, № РН-0000311 від 28.01.2015 року;

копію Акту звірки взаємних розрахунків;

докази оплати по ТОВ «Ед ворлд Паблішинг» платіжні доручення № 1982 від 14.11.2014 р., №2057 від 20.11.2014 р., №2154 від 27.11.2014 р., №2178 від 28.11.2014 р., №2245 від 04.12.2014 р., № 2455 від 17.12.2014 р., № 2734 від 21.01.2015 р., №2735 від 21.01.2015 р., № 2746 від 22.01.2015 р., №2769 від 23.01.2015 р., №2789 від 27.01.2015 р., №2834 від 30.01.2015 р., №2853 від 02.02.2015 р., №2852 від 02.02.2015 р., №2893 від 06.02.2015р., №2981 від 16.02.2015 р.;

договору №01.09/14-Д від 01.09.2014 р. з додатком №1 від 27.04.15 року з ПП «ПДП ТРИ»;

договору № 01-08-11/13 від 25.11.13 р. з ТОВ «Інтерпродукт Груп»;

копії прибуткових накладних по ТОВ «Інтерпродукт Груп» №782 від 18.09.2014 р., №1746 від 13.10.2014 р., №781 від 18.09.2014 р., №780 від 16.09.2014 р., №779 на 16.09.2014 р., №778 від 12.09.2014 р., №777 від 11.09.2014 р.;

копії податкових накладних по ТОВ «Інтерпродукт Груп» № 1 від 12.09.2014 р., №2 від 12.09.2014 р., №3 від 16.09.2014 р., №4 від 17.09.2014 р., №5 від 19.09.2014 р., №6 від 19.09.2014 р., №7 від 19.09.2014 р., №9 від 13.10.2014 р.;

копії рахунків-фактури по ТОВ «Інтерпродукт Груп» №5 від 18.09.14 р., №7 від 13.10.14 р., №6 від 18.09.14 р., №1 від 26.11.13 р. №2 від 02.12.13 р., № 2 від 12.09.14 р., №4 від 16.09.14 р., №3 від 02.12.13 р., №4 від 05.12.13 р.;

докази оплати по ТОВ «Інтерпродукт Груп» виписка по рахунку за період з 27.11.2013 по 13.10.2014 р.

Оцінивши вказані докази за правилами статті 86 КАС України, суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні документи підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Також з наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ «Оленерго» на придбання товарно-матеріальних цінностей та здійсненням ним господарської діяльності.

В ході розгляду справи відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання договорів поставок, зокрема, того, що дані підприємства не були зареєстровані в якості платників податку на додану вартість або того, що їх реєстрація платниками податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку, а відтак суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи копії податкових накладних, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, цілком відповідають вимогам, встановленим ст. 201 Податкового кодексу України.

В силу п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 10.10.2012 за № К-24491/10, «за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників по ланцюгу для одержання Підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань».

В ході розгляду даної справи відповідачем не було пред'явлено до суду будь-які належні докази нікчемності правочинів, укладених між ТОВ «Оленерго» та підприємствами ТОВ «Ед-Ворлд Паблішінг», ПП «ПДП ТРИ». ТОВ «Альянс Джі Ем», ТОВ «УФК-Груп», ТОВ «Паливний альянс», ТОВ «Вітера Трейд», ТОВ «Ед-Ворлд Трейд» за період грудень 2014 року; ТОВ «АЙ ТІ ДЖІ», ТОВ «АЛЬЯНС ДЖІ ЕМ», ТОВ «Ед-Ворлд Трейд», ТОВ «УФК-Груп», ТОВ «ТК «МАНГО-ТРЕЙД» та ТОВ «Вітера Трейд» за січень 2015 року; ПП «Агрогермес-Шем», ТОВ «Алеанза», ТОВ «Паливний альянс» за березень 2015 року; ТзОВ «ТК «ІНТЕГРАЛ», ТОВ «Паливний альянс», ТОВ «ЗНГК», ТОВ «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД», ТОВ «ЖАН РОЛАН», ТОВ «ПЕТРОЛ-НАВІГАТОР» та з ТОВ «УКРОЙЛПРОДУКТ» за квітень 2015 року; з ТОВ «Алєанза» за травень 2015 року, а також жодних достовірних документальних доказів на підтвердження фактів підписання договорів та первинних документів до них неуповноваженими на те особами.

Зокрема, в акті перевірки позивача також відсутні відомості про визначення контрагентам позивача сум податкових зобов'язань у зв'язку з ухиленням від сплати податків та зборів, винесення вироків посадовим особам контрагентів позивача за фактами ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

В силу ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведення позивачем дотримання ним законодавчих вимог щодо документального підтвердження сум витрат, віднесених до складу податкового кредиту за перевіряємий період, та, як наслідок, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Оленерго» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись ст.ст. 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №3 від 22.07.2015 року та №3 від 25.11.2015 року.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» (ідентифікаційний код 38907082) здійснений ним судовий збір у розмірі 4372,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов