Справа № 826/13667/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про:

- визнання протиправним та скасування рішення державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 31.03.2015 №2 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

- зобов'язання державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві вчинити дії щодо відновлення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 як платника єдиного податку з 31.03.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

14 березня 2016 року, в судовому засіданні, представник позивача заявив клопотання про залучення додаткових доказів, а саме постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Розглянувши означене клопотання, колегія суддів зазначає, що означений доказ був отриманий 09.02.2016 року, тобто вже після розгляду справи судом першої інстанції, а тому відстуні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наявною у матеріалах справи копією свідоцтва платника єдиного податку від 21.05.2012 серії НОМЕР_2, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з 01.07.2012 перейшла на спрощену систему оподаткування зі ставкою єдиного податку у розмірі 20%, що відповідає другій групі.

У подальшому, головним управлінням Державної фіскальної служби у Київські області проведено фактичну перевірку торгівельного павільйону суб'єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, якою встановлено факт зберігання та реалізації алкогольних напоїв, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, реалізація товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, наявність алкогольних напоїв, не внесених до Єдиного реєстру.

За результатами вказаної перевірки головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області складено акт, зареєстрований 10.03.2015 за №0585/1000/, а державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, спершу, прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.03.2015 №, яке скасовано за результатами адміністративного оскарження. Проте за результатами адміністративного (досудового) оскарження останнього, було прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 № та рішення про застосування фінансових санкцій від 10.06.2015 №.

З урахуванням викладеного, державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт про результати перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 31.03.2015 №1262/26-58-17-05-12-, згідно з яким встановлено, що платником податків фізичною собою-підприємцем ОСОБА_2 порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування або не відповідають вимогам організаційно-правових форм господарювання.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 31.03.2015 №2 (№2815/А/26-58-17-05-09), яким з 01.04.2015 позивачу анульовано свідоцтво платника єдиного податку.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.

Друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб-підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи-підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи (пункт 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Так, положеннями пункту 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють, зокрема, виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов'язаної з роздрібним продажем пива та столових вин) (пункт 5 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

У даному випадку порушення у діяльності позивача (зберігання та реалізації алкогольних напоїв, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, реалізація товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, наявність алкогольних напоїв, не внесених до Єдиного реєстру) встановлені у ході проведення фактичної перевірки, за результатами чого складено акт перевірки від 10.03.2015 за №0585/1000/.

За результатами даної перевірки контролюючим органом прийнято такі рішення: протокол про адміністративне правопорушення від 06.03.2015 №44 серії АА №878444 щодо правопорушення, передбаченого статтею 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а також, спершу, прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.03.2015 №, а потім, за результатами адміністративного (досудового) оскарження останнього прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 № та рішення про застосування фінансових санкцій від 10.06.2015 №.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2015 у справі №369/6774/15-п матеріал про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення повернуто до головного управління Державної фіскальної служби у Київській області у зв'язку з невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, згідно з додатковими поясненнями відповідача, станом на момент розгляду даної справи судом адміністративне (досудове) оскарження рішень державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві завершено, за результатами ми якої рішеннями головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.06.2015 №1792/А/26-15-10-08-16 та Державної фіскальної служби України від 27.07.2015 №7196/А/99-99-10-01-02-25 в задоволенні скарг позивача на вказані рішення відмовлено.

Докази щодо судового оскарження позивачем вказаних рішень останнім не надано.

Таким чином, станом на момент розгляду даної адміністративної справи є чинними рішення контролюючого органу, прийняті за наслідками встановлення факту зберігання та реалізації позивачем алкогольних напоїв, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, реалізація товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, наявність алкогольних напоїв, не внесених до Єдиного реєстру, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 31.03.2015 №2 (№2815/А/26-58-17-05-09) про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Відповідно, встановлений під час проведення головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області фактичної перевірки факт здійснення позивачем видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування, або не відповідають вимогам організаційно-правових форм господарювання (пункт 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 та підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України), належними та допустимими доказами не спростовано.

Також, суд звертає увагу на те, що рішення головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 04.06.2015 №1615/А/26-15-10-08-16, яким скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25.03.2015 №000191701, прийняте не у зв'язку з відсутністю встановлених під час перевірки фактів, а у зв'язку з невірним застосуванням податковим органом положень Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", а також Порядку направлення податковими органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236, з огляду на що зобов'язано останнього вжити заходи щодо прийняття податкових повідомлень-рішень у відповідності до вимог чинного законодавства, що і було зроблено відповідачем шляхом прийняття відповідних рішень від 10.06.2015.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для висновку, що відповідачем було порушено вимоги законодавства під час встановлення факту здійснення позивачем видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування, встановлених згідно з актом перевірки, зареєстрованим 10.03.2015 за №0585/1000/22/, та прийняття оскаржуваного рішення від 31.03.2015 №2 (№2815/А/26-58-17-05-09) про анулювання свідоцтва платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.