Справа № 22-а-13398/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-a-l 3398/2011
Головуючий у І інстанції - Бондаренко І.A.
Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ''ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Бориспільському районі на постанову Бориспільського і ськра й о иного суду Київської області від 29 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Бориспільському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення державної допомоги «Дітям війни»

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка передбачена ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з січня 2006 року по 2008 рік в розмірі 3 891 грн. 90 коп.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2009 року ^озов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру належних іплат ОСОБА_3 як дитині війни відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_3 відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Бориспільському районі просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та, перевіривши наведені в скарзі доводи, а також правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.З ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої ^станції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 відноситься до категорії "діти війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до

01.01.2008року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані ^конституційними положення пункту 41 розділу її Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, спірні відносини з 22 травня 2008 року регулюються відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року.

Станом на 22 травня 2008 року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний Дхист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання листа УПФУ у Бориспільському районі про відмову здійснити перерахунок пенсії, а до суду позивач звернулась

08.07.2009року ., тобто в межах річного строку звернення до адміністративного суду з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки позивач ОСОБА_3 звернулась до суду 08.07. 2009 року, тому ^Узов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 08 липня 2008 року.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може та приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Бориспільському районі задовольнити часткою.

Постанову Бориспільською міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2009 року в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу' у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року скасувати.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду у Бориспільському районі здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 08 липня 2008 року, з урахування раніше виплачених сум допомоги.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути