Справа № 143/1855/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 143/1855/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко А.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

15 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Огородник Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії, обмеження її розміру та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Погребищенського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії, обмеження її розміру та зобов'язання вчинення певних дій.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.01.2016 року без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та за обставин, викладених в ній, просив задоволити вимоги відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Погребищенському районі як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 24.02.2012 року.

З моменту призначення пенсії по даний час позивач працює на посаді сільського голови Павлівської сільської ради.

З 01.04.2015 року управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII призупинило виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що свідчить лист управління ПФУ №328/11-18/11 від 24.12.2015 року (а.с. 10).

17.12.2015 року позивач звернувся до управління ПФУ у Погребищенському районі з приводу поновлення виплати йому пенсії за віком, починаючи з 1 червня 2015 року, на що отримав відмову.

На думку позивача, вище вказана відмова є протиправною та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало підставою звернення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції з огляду на приписи п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII (далі - Закон №213), прийшов до висновку про поновлення позивачу виплати пенсії саме з 25.06.2015 року, оскільки з цієї дати посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому передбачені ч.1 ст.47 Закону «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), який розроблений відповідно до положень Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст.47 Закону №1058 (зі змінами, внесеними Законом №213, що набрали чинності з 01.04.2015 року) передбачено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №213 встановлено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій за віком, призначених відповідно до Закону №1058 особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Разом з тим, посилання суду першої інстанції як на підставу відновлення позивачу з 25.06.2015 року виплати пенсії на п.5 Прикінцевих положень Закону №213 на думку судової колегії апеляційної інстанції є помилковими, оскільки останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої й, у тому числі, призначеної на підставі Закону №1058.

Вказана правова позиція зокрема викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року у справі № К/800/40894/15.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 15 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Погребищенському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні виплати пенсії, обмеження її розміру та зобов'язання вчинення певних дій скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 березня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.