Справа № 817/2716/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2716/15

02 березня 2016 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Марчук О.П., Міщук Д.Б.

відповідача: представник не з'явився

третьої особи відповідача: представник Якимчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державна фінансова інспекція в Рівненській області

до ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національний природний парк "Дермансько-Острозький"
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ :

Державна фінансова інспекція в Рівненській області (далі - ДФІ в Рівненській області) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 50976,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав у добровільному порядку вимогу позивача про повернення до Державного бюджету України зайво отриманих виплат в сумі 50976,00грн.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та пояснили суду, що ревізією фінансово-господарської діяльності НПП "Дермансько-Острозький" встановлено невиконання ФОП ОСОБА_4, передбачених умовами договору від 22.10.2012 №019, ремонтних робіт орендованого автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», чим НПП "Дермансько-Острозький" завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 50976,00грн. Вказали, що підконтрольною установою, НПП "Дермансько-Острозький", самостійно не вжито заходів для повернення зазначених коштів у державний бюджет, вимогу про усунення порушень від 12.06.2015 №17-07-17/4048 - не виконано. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

В ході судового розгляду, судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національний природний парк "Дермансько-Острозький" (далі - НПП "Дермансько-Острозький").

Третя особа, НПП "Дермансько-Острозький", не погодився із заявленими позовними вимогами з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представник третьої особи у судовому засіданні надала пояснення тотожні письмовим, а зокрема зазначила про безпідставність позовних вимог, оскільки рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/15602/13-п ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом конфіскації незаконно одержаної неправомірної вигоди на суму, яка є предметом спору у даній адміністративній справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.17 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України, п.1.1.5.2 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Рівненській області на І квартал 2015 року, та на підставі направлень від 02.02.2015 №49, від 02.02.2015 №50, державними фінансовими інспекторами відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів ДФІ в Рівненській області у період з 03.02.2015 по 28.04.2015 проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності НПП "Дермансько-Острозький" за період з 05.08.2011 по 31.01.2015, за результатами якої складено акт від 29.04.2015 №17-07-06/21 (а.а.с.7-12).

Проведеною ревізією встановлено, що внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4, передбачених умовами договору від 22.10.2012 №019, ремонтних робіт орендованого автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1, НПП "Дермансько-Острозький" завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 50976,00грн., в результаті чого на вказану суму НПП "Дермансько-Острозький" завищено касові та фактичні видатки за 2012 рік та на день проведення ревізії занижено дебіторську заборгованість, чим порушено вимоги ст.193 Господарського кодексу України та ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України.

За результатами проведеного контрольного заходу, відповідно до ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-XII (далі - Закон №2939-XII), ДФІ в Рівненській області для НПП "Дермансько-Острозький" було направлено лист-вимога від 12.06.2015 №17-07-17/4048 «Про пред`явлення обов`язкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства», пунктом 6 якого зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 50976,00грн., стягнути з ФОП ОСОБА_4 та повернути до Державного бюджету України зайвих виплат в зазначеній сумі (а.а.с.13-17).

Пункт 6 листа-вимоги від 12.06.2015 №17-07-17/4048 НПП "Дермансько-Острозький" виконано не було, що змусило позивача звернутися до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з п.7 ст.10 Закону №2939-XII, органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З аналізу пункту 7 статті 10 Закону №2939-XII слідує, що вимога керівникам підконтрольних установ щодо усунення виявлених порушень законодавства може стосуватися припинення дійсного триваючого порушення і має на меті його припинення та запобігання у подальшому.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа №569/15602/13-п про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з порушенням вимог п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 №3206-VI.

Постановою суду від 10.09.2013 у справі №569/15602/13-п, яка набрала законної сили 17.10.2013, притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру отриманого в розмірі 48427,20грн. (а.а.с.86-87).

У даній постанові Рівненським міським судом Рівненської області встановлено фактичне виконання ОСОБА_4 зобов'язань, визначених договором від 22.10.2012 №019, про продаж запчастин та виконання послуг по поточному ремонту орендованого автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 на суму 50976,00грн. За результатами здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_4 до податкового органу подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2012 рік, де в розділі 4 «Показники господарської діяльності для платників єдиного податку 3 групи» самостійно задекларував дохід за звітний 2012 рік в сумі 50976,00грн., що оподатковується за ставкою 5 відсотків, та самостійно визначив із вказаного доходу податкові зобов'язання з єдиного податку в розмірі 2548,80грн. (50976,00 - 2548,00 = 48427,20грн. - становить незаконна одержана неправомірна вигода).

Таким чином, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/15602/13-п встановлено адміністративну відповідальність ОСОБА_4 шляхом конфіскації незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру, яка є предметом спору у даній адміністративній справі.

В силу ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Право, не бути двічі притягненим до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення - «non bis in idem», закріплене у ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, підписаної від імені України 09.11.1995, де подається сучасне розуміння цього принципу: нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

В силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Так, у справі Ґрадинхер проти Австрії, в якому Європейський суд сформулював кри терії оцінки двох правопорушень як тотожних. Суд підкреслив, що така тотожність торкається не лише назви правопорушень за відповідним законом, але також, - що найбільш важливо, - їх змісту та мети. Виходячи з цього, Європейський суд ви знав таким, що порушує ст.4, стягнення із заявника адміністративного штрафу за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, оскільки раніше він був засу джений за це саме діяння як за кримінальний злочин (порушення правил дорож нього руху, що спричинило тяжкі наслідки). Суд розцінив адміністративне право порушення і злочин «одним і тим самим діянням» в сенсі розглядуваної статті. Та ким чином, зазначений підхід дозволив Європейському суду вийти за межі суто кримінального судочинства і поширити сферу дії права «non bis in idem», до пев ної міри, і на адміністративне судочинство.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову, - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.