Справа № 826/1320/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 лютого 2016 року № 826/1320/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (далі - позивач) з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - відповідач) та просить суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2016 ВП №49595668 (далі - оскаржуване рішення), яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком М.Ю,

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване рішення, оскільки фактично рішення суду на підставі якого відкрито виконавче провадження не виконано, а лист Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 30.12.2015 року №7033/10/28-03-23-013 не є належним документом, що підтверджує виконання останнього. При цьому, на думку товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС», Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не вчинено дій спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2016 року ВП №49595668 прийнята в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

В судове засідання 23.02.2016 року представник відповідача не прибув, подав письмові заперечення на позов.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року по справі №826/4461/15 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» задоволено частково. Визнано протиправною відмову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань, яка оформлена листом від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013. Зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року залишено без змін.

21.09.2015 на виконання вищевказаного рішення в адміністративній справі №826/4461/15 видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком Максимом Юрійовичем відкрито виконавче провадження ВП №49595668 з примусового виконання виконавчого листа №826/4461/15 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 21.09.2015.

В подальшому, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюком Максимом Юрійовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2016 ВП №49595668.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що рішення суду виконано в повному обсязі. Листом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 30.12.2015 року №7033/10/28-03-23-013 повторно розглянуто заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» від 04.02.2015 року №64.

Позивач вважає зазначене вище рішення протиправним, оскільки воно прийнято всупереч Закону України «Про виконавче провадження», а державним виконавцем не вчинено дій спрямованих на примусове виконання рішень суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 вказаного закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Поряд з цим, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV).

При цьому, приписи ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV регламентують, зокрема, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV встановлено, що відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, серед іншого, такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 18 Закону № 606-XIV визначеного вимоги до виконавчого документу.

Так, зокрема, у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення (п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 606-XIV).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону №826/4461/15 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу вищевикладених правових норм слідує, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Тобто, примусове виконання рішення суду здійснюється щодо резолютивної частини відповідного рішення. Окрім того, у випадку виконання судового рішення виконавче провадження підлягає закінченню.

Так, судом встановлено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом міста Києва №826/4461/15 12.06.2015 року (далі - виконавчий лист/документ).

Відповідно до резолютивної частини виконавчого документу, яка є ідентичною по змісту резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/4461/15 від 12.06.2015 року «…зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64».

В оскаржуваному рішенні вказано, що листом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 30.12.2015 року №7033/10/28-03-23-013 повторно розглянуто заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» від 04.02.2015 року №64.

За наслідком співставлення резолютивної частини рішення суду та відповідного змісту виконавчого документу судом вбачається, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року по справі №826/4461/15 виконана.

Водночас, оцінюючи доводи позивача, які зазначені як підстава для задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що державним виконавцем здійснюється примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого документу, в якому зазначено резолютивну частину рішення. При цьому, надання оцінки рішення по суті не є обов'язком державного виконавця та виходить за межі його повноважень.

За таких обставин, твердження товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» відносно належного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року по справі №826/4461/15 шляхом формування Спеціалізованою державною податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів висновку про можливість надання або про неможливість відстрочення грошових зобов'язань за заявою позивача від 04.02.2015 року №64 та направлення останнього до Державної фіскальної служби України є хибними, оскільки резолютивною частиною рішенням суду не було встановлено такого обов'язку контролюючого органу.

Разом з цим, слід наголосити, що в матеріалах даної адміністративної справи відсутні відомості щодо встановлення порядку та способу виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2015 року у відповідності до ст. 263 КАС України.

За таких обставин, в контексті вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що державний виконавець при прийняті оскаржуваного рішення діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, а відтак постанова про закінчення виконавчого провадження в повній мірі відповідає критеріям, які встановлені ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в силу положень статті 71 КАС України спростував покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а відтак в задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Інші доводи позивача не спростовують встановленого вище судом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України у випадку якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов