Справа № 2-а-4677/11
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4677/11
Провадження № 2-а/1015/619/11
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа Київська обласна державна адміністрація про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги мотивували тим, що він з 29 вересня 1986 року по 22 вересня 1987 року працював водієм автоколони № 1 в Боярському АТП-13245. 29 жовтня 1986 року він був відряджений в м. Чорнобиль Київської області до 01 грудня 1986 року для перевезення вахт Управління будівництва ЧАЕС, в результаті чого працював 34 календарні дні і брав безпосередню участь у ліквідації аварії на ЧАЕС та її наслідків у вказаному населеному пункті. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС надаються із зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з цим у нього виникла потреба для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах.

Для цього позивач спочатку звернувся до відповідача з метою отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії та відповідного посвідчення. Для цього він повинен був надати один із документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження, військовий квиток і довідку командира військової частини або архіву, довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту), які видаються підприємствами, установами, організаціями за місцем їх постійної роботи. Проте, Боярське АТП-13245 14 липня 1995 року було перетворене у ВАТ «Боярське АТП». В результаті цієї реорганізації, а також з плином часу багато документів, що стосуються відрядження працівників Боярському АТП-13245 для ліквідації аварії на ЧАЕС та її наслідків, було втрачено, в тому числі і ті, що підтверджують відрядження позивача.

Але, незважаючи на викладене, відповідач не надав йому статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та не видав відповідне посвідчення, вимагаючи при цьому документи, які не передбачені законом.

Посилаючись на викладене на норми закону, позивач просив визнати бездіяльність відповідача щодо надання йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та видачі відповідного посвідчення неправомірною, а також зобов`язати відповідача встановити йому статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та видати йому на підтвердження цього відповідне посвідчення у зв`язку з його участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС протягом 34 календарних днів з 29 жовтня 1986 року по 01 грудня 1986 року у місті Чорнобиль Київської області.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Просив позов задовольнити.

Відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та третя особа Київська обласна державна адміністрація в судове засідання не з`явились, повідомлялись про день, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказів № 11-К від 23 вересня 1986 року та № 58-К від 15 вересня 1987 року, довідки № 87 від 08 квітня 1988 року, довідки № 1-92/155 від 06 квітня 1988 року, довідки № 8 від 10 лютого 2011 року позивач з 29 вересня 1986 року по 22 вересня 1987 року працював водієм автоколони № 1 в Боярському АТП-13245.

24 квітня 2010 року та 26 квітня 2011 року Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Союз Чорнобиль України» відзначила позивача медалями «Ліквідатор» та «До 25-річчя аварії на ЧАЕС» за самовіддану працю і високий професіоналізм при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В матеріалах справи наявна копія пропуску в зону відчуження на в`їзд та виїзд на автобус ЛАЗ, д/н НОМЕР_1 , для АТП 31044 (попередня назва Боярського АТП-13245), оригінал якого був пред`явлений суду позивачем.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23 липня 1991 року населений пункт місто Чорнобиль Київської області відноситься до зони відчуження, являється зоною радіоактивного забруднення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії та її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках. Відповідно до ст. 14 цього ж Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії є особи, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

Виходячи з вимог ст.ст. 10 та 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії.

Відповідно до п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, саме на відповідача покладено обов`язок видачі посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, позивач повинен був надати для отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС один із документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження, військовий квиток і довідку командира військової частини або архіву, довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту), які видаються підприємствами, установами, організаціями за місцем їх постійної роботи.

Боярське АТП-13245 14 липня 1995 року було перетворене у ВАТ «Боярське АТП», попередньо воно мало назву Ірпінське АТП-31044, що підтверджується довідкою № 35/1 від 06 липня 2011 року. Даний факт судом розцінюється як перепона отримати підтверджуючі документи перебування позивача у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що відображено і в листі ВАТ «Боярське АТП» № 35 від 06 липня 2011 року.

Листом № 04-59-547 від 16 березня 2011 року відповідач відмовив позивачу у наданні йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та не видав відповідне посвідчення, вказував при цьому на документи, які не передбачені п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року: завірені копії трудової книжки, шляхового листа та наказу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано суду докази правомірності своїх дій, а також того, що позивач не міг брати участь від Боярського АТП-13245 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у періоді з 29 жовтня 1986 року по 01 грудня 1986 року.

А отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що є підставою для повного їх задоволення.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 9, 10, 14, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23 липня 1991 року, ст.ст. 9-12, 71, 86, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа Київська обласна державна адміністрація про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень неправомірною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та видачі відповідного посвідчення неправомірною.

Зобов`язати Головне управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та видати йому на підтвердження цього відповідне посвідчення у зв`язку з його участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС протягом 34 календарних днів з 29 жовтня 1986 року по 01 грудня 1986 року у місті Чорнобиль Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київській області з моменту отримання копії постанови особою, яка її оскаржує.

Суддя Д.Д. Усатов