Справа № 2а-673/11/2670
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-673/11/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"09" лютого 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Романчук О.М., Троян Н.М.,

при секретарі: Пшегарницькій І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.01.2011 року по справі за його позовом до заступника прокурора Печерського району м. Києва, ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до заступника прокурора Печерського району м. Києва, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності щодо не винесення постанови про порушення кримінальної справи за результатами розгляду заяви про злочин; зобовязання вжити заходів, спрямованих на усунення порушень вимог п. 1 ст. 94, ч.ч. 1, 2 ст. 97, ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 99 КПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.01.2011 року у відкритті провадження позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до того ж суду для подальшого розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність оскаржуваного рішення, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до міністра внутрішніх справ, генерального прокурора України, голови СБУ, голови Комітету ВРУ з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин, голови Державного комітету України у справах національностей та релігій з заявою про вчинення на території України у синагогах, сіоністських та ін. організаціях злочинних дій (розповсюдження пропаганди культу насильства, нацизму та педофілії). Дана заява Прокуратурою Печерського району м. Києва повернута заявнику без розгляду, оскільки в зверненні не було викладено суті порушеного питання. Позивач вважає, що в даному випадку відповідач повинен був прийняти процесуальне рішення у вигляді постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або ж про порушення кримінальної справи.

Бездіяльності заступника прокурора Печерського району м. Києва щодо невинесення процесуального документу (постанови) за результатами розгляду заяви про злочин, на думку позивача є протиправною, що змусило звернутися до суду з даним позовом.

Частинами 1, 2 ст. 236 КПК України передбачено, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокурору, який її розглядає в порядку і в строки передбачені ст. 234, 235 КПК України. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Отже, дані правовідносини є кримінально-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами не склалися публічно-правові відносини, тому дана справа не повинна вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, спірні правовідносини не можуть бути віднесені до категорії публічно-правових з тих підстав, що їх виникнення не повязано з будь-якими рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів владних повноважень в сфері управлінської діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Варто звернути увагу на положення ч. 2 ст. 17 КАС України, згідно яких, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: …; 2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; … .

Колегія суддів не може не звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців 3-5 ст. 248-3 ЦПК України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення абзацу 4 ст. 248-3 ЦПК України (справа щодо конституційності ст. 248-3 ЦПК України) від 23.05.2001 року. Оскільки з даного рішення слідує, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської та не може бути предметом оскарження, визначеному главою 31-А ЦПК України (в редакції 1963 року).

Застосовуючи в даному випадку аналогію законодавства, судова колегія приходить до висновку, що скарги на дії посадових осіб органів державної влади, в тому числі, органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури чи їх бездіяльність при розслідуванні кримінальної справи повинні розглядатися лише в порядку, встановленому КПК України.

Отже, КАС України жодним чином не регулює та не визначає порядок розгляду заяв про злочин (в тому числі, прийняття прокуратурою постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або ж про порушення останньої), оскільки така процедура прописана в КПК України.

Враховуючи вище викладене, проаналізувавши обставини справи, колегія суддів знаходить, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС України колегія суддів знаходить за необхідне розяснити позивачеві, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів та повинен вирішуватися в порядку кримінального судочинства за вимогами Кримінально-процесуального кодексу.

Керуючись, ст.ст. 2, 4, 19, 157, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.01.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 09.02.2011 року.