Справа № 200/18522/15-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 200/18522/15-а

Ім'ям України Провадження № 2а/200/340/15

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Пеньківській А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у серпні 2015 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, у якому, з урахуванням уточнених позовним вимог, прохав визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком та зобовязання вчинити дії (а.с. 2-3, 40-42).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що до жовтня 1992 року він проживав у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, за адресою: АДРЕСА_1. З 06 вересня 1957 року по 13 жовтня 1992 року позивач працював на території України, останнє місце роботи - Дніпропетровський гірничий інститут ім. Артема, що підтверджується документально. Наприкінці 1992 року він виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. 07 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, надав необхідні документи. Листом від 03 серпня 2015 року відповідач, посилаючись на неналежне посвідчення особи позивача та на необхідність дооформлення довідок про заробітну плату, відмовив у призначенні пенсії за віком. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року, вважає, що його право на отримання пенсії відповідачем порушено, прохає його поновити, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком з 31 серпня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову (а.с. 33-34).

Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. З тих підстав, відповідно до вимог ч. 4 ст. 122, ч.ч. 2, 4 ст. 128 КАС України, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача та виніс постанову.

Вислухавши представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач до жовтня 1992 року проживав у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська. З 06 вересня 1957 року по 13 жовтня 1992 року позивач працював на території України, останнє місце роботи якого був Дніпропетровський гірничий інститут ім. Артема, посада - доцент кафедри. Наприкінці 1992 року позивач виїхав на постійне місце проживання за межі України до держави Ізраїль. По досягненню пенсійного віку, позивач звернувся із заявою до УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про призначення йому пенсії за віком. З копії паспорту України для виїзду за межі України, виданого на ім'я ОСОБА_2, та картки платників податків, вбачається, що позивач є громадянином України та знаходиться на обліку, як платник податків в Україні (а.с. 18-19, 21). 07 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком. Листом від 03 серпня 2015 року за вих. № 2062/02/20 відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки, всупереч вимогам ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивач не надав документу, який підтверджує місце його реєстрації (а.с. 4).

Відповідно до ст. 25 Конституції України громадянин не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність, не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. Відповідно до вимог ч.1 ст. 44, ч.1 ст. 46, ч.2 ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність реєстрації позивача на території України не може бути підставою для обмеження його права на призначення та отримання пенсії за віком. Отже, відмова відповідача у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком є протиправною та такою, що порушує право позивача на призначення пенсії за віком, а отже, підлягає захисту. Тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі у спосіб, запропонований позивачем, шляхом визнання дій УПФ України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 протиправними та зобовязання УПФ України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_2 пенсію за віком, з 31 серпня 2015 року, у розмірах, відповідно до чинного законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-11, 71, 86, 160-163, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії управління пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 - протиправними.

Зобовязати управління пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком, з 31 серпня 2015 року, у розмірах, відповідно до чинного законодавства України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Ю. Литвиненко