Справа № 22-а/0690/7283/11
Суддя: Заполовський В. Й.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів : Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання Жовновській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування вимог зазначав, що є інвалідом 1 групи і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає на території радіоактивного забруднення, тобто має захворювання, повязане з аварією на Чорнобильській АЕС та отримує державну та додаткову пенсії, а також підвищення до пенсії виплата яких передбачена статтями 39, 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року.

Посилаючись на те, що розміри призначеної основної та додаткової пенсії, а також підвищення до пенсії не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом та на відмову відповідача привести їх у відповідність з вимогами Закону, просив суд визнати такі дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирській області неправомірними та зобовязати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до вказаних норм закону починаючи з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року і стягнути невиплачені кошти основної пенсії, додаткової пенсії та підвищення до пенсії за вказаний період.

____________________________________________________________________________

Справа №22а/7283/11 Головуючий в суді 1-ї інст. ОСОБА_2

Категорія 98 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2010 позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на користь позивача невиплачені кошти 143048 грн. 47 коп. основної пенсії та 12065 грн.16 коп. додаткової пенсії, а також 19352 грн.27 коп. доплату непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення за період 2007 2010 років, а також 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області посилаючись на неправильне застосування судом матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову скасувати та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що Законами України «Про державний бюджет …» на 2007-2010 роки не було передбачено коштів на фінансування даних виплат в розмірах, визначених Законом України № 796 від 27 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Справа в апеляційному суді розглядається у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до абз.4 п.1 Закону України №2748 від 02 грудня 2010 року „Про внесення змін до розділу 12 „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій та статус суддів", щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні суди у справах, щодо спорів, в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства, закривають провадження за правилами Цивільного процесуального Кодексу України та розглядають їх у порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 1 групи, відноситься до категорії осіб 1 категорії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він одержує державну пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону„Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 зазначеного Закону, призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1-й групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 цього Закону інвалідам 1 групи, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Крім того, за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов"язкового) відселення -три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення -дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Проте передбачена Законом доплата провадилася позивачу у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсій позивачу виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розрахунок пенсії позивачу відповідач здійснив, виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" розміру значно меншому, ніж передбачено Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Цією постановою всупереч положень статей 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Тому, суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, а його висновок, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.39, 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, і з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про те, що управління є неналежним відповідачем по справі, є безпідставними, оскільки відповідно до положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районних у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за відповідними позовами.

Доводи управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області щодо правомірності його дій у зв'язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано визнав дії суб'єкта владних повноважень незаконними і зобов'язав відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Проте, стягнувши конкретні суми коштів суд допустив помилку.

Відповідно до ст.ст.105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобов"язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Судом при ухваленні рішення, не було приділено належну увагу питанню дотримання позивачем вимог статей 99, 100 КАС України, якими передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тому, необґрунтовано суд визнав неправомірними дії відповідача починаючи з 26.07.2007 року, оскільки позивач звернувся до суду лише 20.07. 2010 року, то строк звернення за захистом порушеного права слід рахувати з 20.07. 2009 року.

Враховуючи вище викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2010 року скасувати і постановити нове.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсійного забезпечення у відповідності до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 1 групи, потерпілому категорії 1 внаслідок аварії на ЧАЕС, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 20.07.2009 року по 30.06.2010 року з врахуванням виплачених коштів за вказаний період.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як особі яка проживає на території радіоактивного забруднення, як інваліду 1 групи, потерпілому категорії 1 внаслідок аварії на ЧАЕС, в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком, передбачене ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 20.07.2009 року по 30.06.2010 року з врахуванням виплачених коштів за вказаний період.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 20.07.2009 року по 30.06.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді