Справа № 2а-87/11
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 876/10060/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сапіги В.П., Кухтея Р.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 5 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради про поновлення на квартирному обліку та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради, та з врахуванням уточнених позовних вимог, просить зобов'язати відповідача внести її до окремого списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з моменту її вилучення у 2001 році та зобов'язати відповідача надати їй житло згідно чинного законодавства.

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 5 квітня 2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано виконавчий комітет Кам'янка-Бузької міської ради внести ОСОБА_2 до окремого списку осіб, які користуються правом першочергове одержання жилих приміщень, з моменту її вилучення у 2001 році. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням відповідача № 4 від 15.01.1991 року позивач ОСОБА_2, як педагогічний працівник, у 1985 році була включена в першочергову чергу для одержання житла і покращення житлових умов. При зверненні позивачки у виконком Кам'янка-Бузької міської ради для отримання інформації про свою чергу у списку, їй в усній формі була надана відповідь, що з черги її виключено на підставі того, що її чоловіком було придбано хату в селі Обидів. Однак, позивач не була повідомлена відповідачем про винесення рішення щодо зняття її сім'ї з квартирного обліку, вона не отримувала жодного повідомлення про розгляд такого питання, оскільки вони їй не направлялись.

Таким чином, відповідачем було порушено встановлені вимоги законодавства щодо запрошення на засідання та повідомлення про зняття з обліку, що порушило право позивача на захист своїх прав, передбачених законодавством України.

Крім того, суд першої інстанції звертає увагу, що посилання відповідача на те, що позивач поліпшила свої житлові умови, а відтак її знято з квартирного обліку, не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається в матеріалів справи, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає ні санітарним, ні технічним вимогам і для проживання не використовується.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 5 квітня 2011 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в період з 15.05.2001 року по 30.08.2005 року ОСОБА_2 не працювала, як педагогічний працівник, у вказаний період не проходила перереєстрацію па квартирній черзі у виконкомі Кам'янка-Бузької міської ради на першочергове отримання житла.

Стверджує, що оскільки ОСОБА_2 в період з жовтня по грудень 2001 року на посаді вчителя не працювала, а тому виконком Кам'янка-Бузької міської ради прийняв законне рішення про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, виключивши її із списків громадян на першочергове отримання житла при перереєстрації списків черговиків в грудні 2001 року.

Апелянт вважає, що поновивши ОСОБА_2 з 2001 року на першочерговому квартирному обліку суд першої інстанції тим самим порушив її - ОСОБА_1 житлові права, оскільки ОСОБА_2 після цього претендує на виділену їй квартиру.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно рішення виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради «Про зарахування на квартирний облік» №230 від 10 жовтня 1985 року ОСОБА_2 - вчительку Кам'янка-Бузької СШ №1, сім'я якої складалася з трьох осіб, у зв'язку із відсутністю житлової площі зараховано на квартирний облік.

Рішенням виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради «Про перереєстраціцю черги громадян, які перебувають на квартирному обліку в міськвиконкомі станом на 1 січня 1991 року» № 4 від 15.01.1991 року позивач ОСОБА_2, як педагогічний працівник, включена в першочергову чергу для одержання житла і покращення житлових умов (додаток №-3 до рішення виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради № 4 від 15.01.1991 року).

На усне звернення позивача у виконком Кам'янка-Бузької міської ради для отримання інформації про свою чергу у списку осіб, що претендують на отримання житла, їй в усній формі була надана відповідь, що з черги її виключено на підставі того, що її чоловіком було придбано будинок в с.Обидів Зубівмостівської сільської ради Кам'янка-Бузького району, про що у виконавчому комітеті наявна довідка з Червоноградського БТІ. Про засідання, на якому розглядалось питання щодо зняття її з квартирного обліку, позивачку повідомлено не було, так само як і про прийняте рішення про зняття з обліку.

На письмову заяву позивача від 19.01.2011 року Кам'янка-Бузька міська рада повідомила, що станом на 01.02.2011 року ОСОБА_2 перебуває на загальній квартирній черзі №24. Згідно архівних даних рішенням виконкому Кам'янка-Бузької міської ради №460 від 25.12.2001 року та додатків до даного рішення її виключено із списку громадян, які перебувають на першочерговій квартирній черзі у Кам'янка-Бузькій міській раді станом на 01.01.2002 року та із списку громадян, які пройшли перереєстрацію квартирної черги станом на 01.01.2002 року.

Регулювання житлових відносин здійснюється відповідно до Житлового кодексу УРСР.

Відповідно до ст.36 ЖК УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Частиною 11 ст.45 ЖК УРСР встановлено, що у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов вчителям та іншим педагогічним працівникам загальноосвітніх шкіл і професійно-технічних навчальних закладів.

В силу п.п.1 п.«а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме облік громадян, які відповідно до законодавства, потребують поліпшення житлових умов.

Згідно п.2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 (із змінами і доповненнями), жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сімю.

Згідно з п.13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.

Відповідно до ч.5 ст.40 ЖК України про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Статтею 40 ЖК УРСР встановлено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Аналогічні положення відображено також і в п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень.

Пунктом 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Пунктом 28 вказаних Правил зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які внесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

В порушення даної норми відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що позивач запрошувався на розгляд питання про зняття їх з квартирного обліку та, що про оскаржуване розпорядження позивач був повідомлений у 15-денний строк.

Тобто, на думку суду апеляційної інстанції, виключення ОСОБА_2 із списку осіб, які користуються правом першочергове одержання жилих приміщень, з моменту її вилучення у 2001 році, відбулося з грубим порушенням норм діючого законодавства.

Підпунктом 2 пункту «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов.

Аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, вирішують в межах наданих законом повноважень.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати ОСОБА_2 житло згідно чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що у вказаній частині рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції не має права робити будь-які правові висновки в цій частині.

За змістом ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В АЛ И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 5 квітня 2011 року у справі №2-а-87/11 за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради про поновлення на квартирному обліку та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді В.П. Сапіга

Р.В. Кухтей

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.03.2016 року.