Справа № 813/6343/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року № 813/6343/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Гулика А.Г.,

судді Сакалоша В.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Рибака Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Львівська митниця ДФС про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

Встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Львівська митниця ДФС, в якому просить визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.Н. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №48314466 від 31.07.2015 року відносно боржника ОСОБА_3 на підставі постанови № 461/12327/14-п виданої 27.10.2014 та визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.Н. ВП №48314466 від 31.07 2015 року відносно боржника ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконавчий документ, на підставі якого винесена оскаржена постанова, не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а дії відповідача є протиправними, оскільки відповідач повинен був відмовити у відкитті виконавчого провадження, а не відкривати виконавче провадження на підставі такого виконавчого документа. Як на підставу невідповідності виконавчого документа ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що у постанові Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п не вказано строк пред'явлення її до виконання, стягувачем - Львівською митницею ДФС пропущено тримісячний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, від митниці до виконавчої служби звернулася особа - в.о. начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. без належного посвідчення своїх повноважень, а також підпис вказаної особи не завірено печаткою. Також зазначає, що Галицький районний суд м. Львова не вправі був на копії постанови від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п після підпису судді робити будь-які записи, зокрема: «Згідно з оригіналом. Оригінал постанови знаходиться в справі №461/12327/14-п. Постанова оскаржена. Постановою апеляційного суду Львівської області від 27.02.2015 р. залишено без змін. Постанова набрала законної сили 27.02.2015. Строк пред'явлення до виконання 3 місяці».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Однак, 15.02.2016 через канцелярію суду подав письмові заперечення на позовну заяву. В запереченнях на позовну заяву зазначив, що дії державного виконавця з приводу виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п є правомірними та такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження також є правомірною, оскільки Львівською митницею ДФС подано виконавчий документ до виконання в межах строку пред'явлення такого до виконання, у виконавчому документі вказано всі необхідні відомості, визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи проти позову заперечив з мотивів, вказаних в письмових запереченнях на позовну заяву та додаткових поясненнях. Заперечення обґрунтовує тим, що державним виконавцем при виконанні постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48314466 від 31.07 2015 року. Як і представник відповідача зазначає, що Львівською митницею ДФС подано виконавчий документ до виконання в межах строку пред'явлення такого до виконання та у виконавчому документі вказано всі необхідні відомості, визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Звертає увагу на те, що законодавством не визначено обов'язковість проставлення гербової печатки на супровідному листі про направлення виконавчого документа до виконання, як про це зазначає позивач.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечив проти позову з мотивів, вказаних в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

27.10.2014 Галицьким районним судом м. Львова винесено постанову у справі №461/12327/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 15730148,67 грн. та конфісковано товар.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем постанову Галицького районного суду м. Львова оскаржено до Апеляційного суду Львівської області.

27.02.2015 року Апеляційний суд Львівської області виніс постанову, якою у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовлено, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року залишено без змін.

31.07.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.Н. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48314466 про виконання постанови №461/12327/14, виданої 27.10.2014 року Галицьким районним судом міста Львова.

Не погодившись з діями головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.Н. та з постановою про відкриття виконавчого провадження позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, а на територіях інших держав - міжнародними договорами України на засадах взаємності.

Відповідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Згідно із ч.1 ст. 6 вищевказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 названої статті до виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою віднесені постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, -передбачених законом.

Судом встановлено, що в даному випадку, виконавче провадження відкрито на підставі постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 у справі №461/12327/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Позивач зазначає, що виконавчий документ - постанова Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в ній не вказано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Стосовно даних тверджень позивача, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п, у якій вказано, що «Строк пред'явлення до виконання 3 місяці».

Крім того, в матеріалах справи міститься копія листа Галицького районного суду м. Льовова від 24.06.2015 №1/3-ак, в якому зазначено, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 року у справі №461/12327/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 238 КУпАП.

Як на підставу для скасування оскарженої постанови позивач вказує, що відповідачем відкрито виконавче провадження в порушення норм статті 22 Закону України «Про виконавче провадження, якою встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, при цьому вказує на те, що станом на 31.07.2015 з моменту винесення постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 сплинуло 9 місяців, а після винесення 27.02.2015 року ухвали Апеляційного суду Львівської області, якою постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 залишено без змін, сплинуло 5 місяців.

Проте, з такими висновками позивача колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Статтею 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

- посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

- інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Враховуючи наведене, оскільки 27.02.2015 року Апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу, якою постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 залишено без змін, відповідно перебіг строку виконання постанови суду першої інстанції розпочався 28.02.2015 року.

Отже, з врахуванням наведеного, останнім днем пред'явлення виконавчого документа (постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014) до виконання є 28.05.2015 року.

Разом з тим, відповідно до положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З данного приводу судом встановлено, що 31.03.2015 Львівська митниця ДФС листом №13-70-26/9/29-3223 направила на адресу ВДВС Городоцького РУЮ Львівської області постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 до виконання.

14.04.2015 ВДВС Городоцького РУЮ Львівської області винесено постанову ВП №47207677 про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з тим, що виконавчий документ підлягає виконанню Департаментом Державної виконавчої служби Міністертсва юстиції України.

29.04.2015 року Львівська митниця ДФС листом №13-70-26/9/29-4448 направила до виконання постанову Галицького районного суду м. Львова до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

22.05.2015 року державним виконавцем Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №47629149 у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі не зазначено відомості щодо боржника, а саме індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а також у зв'язку з відсутністю у листі додатку щодо повноважень ОСОБА_6 надсилати виконавчий документ.

З метою приведення виконавчого листа у відповідність вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», 22.06.2015 року Львівська митниця ДФС листом №13-70-26/9/29-5726 звернулась до Галицького районного суду м. Львова.

Листом Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2015 року №1/3-ак повідомлено про те, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2015 року, відповідає вимогам ст. 238 КУпАП.

В судовому засіданні представник третьої особи - Львівської митниці ДФС повідомив, що до вказаного листа також було додано і саму постанову від 27.10.2014 року у якій за підписом голови суду Волоско І.Р. вказано дату набрання постановою законної сили та строк пред'явлення її до виконання.

08.07.2015 року Львівська митниця ДФС листом №13-70-26/9/29-7976 направила на виконання до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014, тобто виконавчий документ повторно було пред'явлено до виконання.

Таким чином, з урахуванням положень 23 Закону України «Про виконавче провадження» та підсумовуючи усі вказані вище дати суд дійшов висновку, що Львівською митницею ДФС виконавчий документ було пред'явлено до виконання в межах тримісячного строку пред'явлення його до виконання.

Крім того, позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в порушення ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» від митниці до виконавчої служби звернулася особа - в.о. начальник Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. без належного посвідчення своїх повноважень, а також те, що підпис вказаної вище особи не завірено печаткою, чим порушено вимоги діючого законодавства. Відтак, вважає, що документ наданий стягувачем державному виконавцю не відповідає ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Дані твердження позивача колегія суддів не бере до уваги, оскільки ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» ставляться вимоги виключно до виконавчого документа, а не до супровідного листа, яким такий виконавчий документ направлявся до органу державної виконавчої служби.

Позивач вказує, що відсутність печатки на супровідному листі є порушенням діючого законодавства, однак не наводить жодного нормативно-правового акта, який на його думку таким чином порушено.

З даного приводу слід зазначити, що відповідно до п. 52 Постанови КМУ від 30.11.2011, № 1242 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» (далі - Інструкція), посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених у положеннях (статутах) про установу, положеннях про структурні підрозділи, посадових інструкціях, наказі (розпорядженні) про розподіл обов'язків між керівником та його заступниками тощо. У зазначених документах визначається також порядок підписання документів іншими особами у разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати.

Документи, що надсилаються до органів державної влади, підписуються керівником установи або за його дорученням - заступником керівника. У міністерствах право підпису листів інформаційного характеру та інших документів, що надсилаються до органів державної влади та які не пов'язані із здійсненням міністрами політичних функцій, може надаватися керівникам самостійних структурних підрозділів. В інших центральних органах виконавчої влади, які здійснюють свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи, право підпису таких листів може надаватися керівникам самостійних структурних підрозділів.

Відповідно до п. 57 Інструкції у разі відсутності посадової особи, найменування посади, прізвище, ініціали (ініціал імені) якої зазначено на проекті документа, його підписує особа, що виконує її обов'язки, або її заступник. У такому разі обов'язково зазначаються фактична посада, ініціали (ініціал імені), прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом, якщо документ неможливо передрукувати). Не допускається під час підписання документа ставити прийменник "За" чи правобічну похилу риску перед найменуванням посади. Додавання до найменування посади керівника слів "Виконуючий обов'язки" або "В.о." здійснюється у разі заміщення керівника за наказом (розпорядженням).

Згідно з п. 73 Інструкції на документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється гербовою печаткою установи.

Перелік інших документів, підписи на яких необхідно скріплювати гербовою печаткою, визначається установою на підставі нормативно-правових актів та примірного переліку документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою (додаток 7), в інструкції установи.

Дослідивши додаток 7 до вказаної Інструкції, суд встановив, що законодавством не визначено обов'язковість проставлення гербової печатки на супровідному листі.

Також позивач, обґрунтовуючи позов, вказує на те, що копія постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 по справі №461/12327/14-п не може бути визнана належним чином оформленим виконавчим документом, оскільки в ній після підпису головуючого по справі зроблено запис рукою: «Згідно з оригіналом. Оригінал постанови знаходиться в справі №461/12327/14-п. Постанова оскаржена. Постановою апеляційного суду Львівської області від 27.02.2015 р. залишено без змін. Постанова набрала законної сили 27.02.2015. Строк пред'явлення до виконання 3 місяці».

Дані доводи колегією суду не беруться до уваги, оскільки Львівський окружний адміністративний суд не вправі давати оцінку діям іншого суду стосовно порядку видачі та оформленні копій процесуальних документів, зокрема рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2014 по справі №461/12327/14-п, оскільки предметом спору у даній справі не є дії Галицького районного суду м. Львова по видачі копії процесуального документа, а правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, судом встановлено, що виконавчий документ, виданий Галицьким районним судом м. Львова від 27.10.2014 по справі №461/12327/14-п відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцієючи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, а позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.Н. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №48314466 від 31.07.2015 року та визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48314466 від 31.07 2015 року не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у формі судового збору зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Р.М. Брильовський

Суддя А.Г. Гулик

Суддя В.М. Сакалош