Справа № 2а-1161/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 березня 2016 року м. Київ К/800/29826/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Конюшка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Новогнідської сільської ради Синельківського району Дніпропетровської області, третя особа управління Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області про скасування державних актів на право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2010 року ОСОБА_4 пред'явила позов до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про скасування державних актів на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2006 року та серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2006 року.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що на підставі заповіту спадкоємцем усього майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4.

Рішенням виконавчого комітету Новогнідської сільської ради Синельниківського району № 114 від 28 жовтня 1998 року ОСОБА_5 була передана у власність земельна ділянка по АДРЕСА_1, загальною площею 0,8165 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для особистого селянського господарства 0,5665 га.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 20 червня 1999 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,8165 га Серія НОМЕР_3, із яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5665 га для особистого селянського господарства.

23 листопада 2006 року Синельниківського відділом земельних ресурсів було виготовлено 2 державні акти на право власності на землю нового зразка, а саме: серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та державний акт серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,4678 га для ведення особистого селянського господарства.

02 грудня 2006 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу продав ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 02 грудня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування державних актів на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2006 року та серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2006 року виходили із того, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із такою правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції не погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернулася із позовом до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про скасування державних актів на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2006 року та серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2006 року, тобто зі змісту пред'явленого ОСОБА_4 позову слідує, що позивач звернулась з позовом для захисту своїх порушених цивільних прав.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що вирішення наведеного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, його розгляд повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до невірних висновків, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Спір підлягає вирішенню місцевим судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а тому ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 157, 211, 222, 228, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року скасувати, провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Новогнідської сільської ради Синельківського району Дніпропетровської області, третя особа управління Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області про скасування державних актів на право власності на землю закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: