Справа № 2-а-1001/10/0408
Суддя: Грищенко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-1001/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"23" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу

У складі головуючого - судді Грищенко Н.М.

при секретарі Желдак О.В.

|розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за

адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДАІ по обслугованню

м.Нривоґо ОСОБА_1 сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання незаконними дії

посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного

стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом ОСОБА_2 посилається на ті обставини. що 29 листопада 2010 року він курував транспортним засобом БМВ г. номер НОМЕР_1. На вул. Волгоградській він був зупинений інспектором ДАІ |ОСОБА_4, яким було складено протокол, постанову, відповідно до якої його визнано винним та на нього накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 1 КУпАП в Ірпіцр 225 грн. за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше ніж 60 км, годину. Він же керував автомобілем на ділянці дороги вул. Волгоградська в м. Кривому Розі і рухався зі швидкістю 83 км/год.

Підтвердження порушення Правил дорожнього руху здійснено за допомогою технічного приладу вимірювач швидкості "Іскра" № 19060.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України, та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановленних цим кодексом та іншими законами України. При накладення стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень її вини, майновий стан, а також обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП його права і обовязки сержант міліції йому не

роз яснив , не зміг їх навіть назвати, чим грубо порушив його права. Всіх прав наданих йому він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи.

Він вважає , що справа була розглянута з винесенням постанови 29.11.2010 р. в день

фіксації правопорушення, що також порушило діюче законодавство.

Він рухався зі швидкостю 55 км/год. і таким чином вважає, що стверджувати, що швидкість заміряна приладом "Іскра" № 19060 належить транспортному засобу, яким він

керував, неможливо. За таких умов різниця у кілька секунд може лзначати, що насправді приладом було зафіксовано швидкість іншого автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля. І

Він зазанчає, що транспортний поток в той час був щільнимі його обігнало декілька автомобілів, але він не звернув уваги на марку авто, тому, що обгін його автомобіля іншими не заважали його траєкторії руху, і він не звертав особливої уваги на дії інших

водіїв

Інспектор ДПС не надав йому прилад "Іскра" № 19060 для звірки нанесеного на нього номеру та номеру в документах на підтвердження своєчасного проходження перевірки державної метрологічної атестації вимірювального приладу "Іскра" № 19060.Також інспектор ДПС не сміг йому пояснити, яку помилку при вимірювальні швидкості закладено у прибор конструктивно. Він побачив, що прилад був обмотаний пластиром та клейкою , стрічкою, що згідно правил користування приладом з існуючими пошкодженнями не дозволяється.

Також йому було відмовлено покаати будь яки пломби на приладі "Іскра" № 19060 , що також визиває сумніви відносно справності приладу.

Інспектором ДПС у Протоколі і Постанові зазначено , що він порушив п. 12.4 ПДР України. В цьому пункті ПДР зазначено , що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється не більше 60 км/год., а ч. 1 ст 122 КУпАП встановлює г відповідальність за перевищення подіями трансопртних засобів встановлених, обмежень швйдкості руху більш як на 20 кілометрів на годину. В Постанові записи свідчать про те. що він рухався зі швидкостю 83 км/год. Але ж він рухався зі швидкосте 55 км/год.

Прилад «Искра » №19060 , яким проводився нагляд, не є автоматичним засобом фото¬чи відеофіксації. оскільки він не демонтрує автомобіль, водія який порушивПДР, його державний номерний знак.

Співробітник ДАІ під час вимірювальння тримав замірювальний пристрій у руці, що робить можливий рух його рукою назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється,

Внаслідок чого відноста швидкість, зафіксована приладом. Збільшується.

Інспектор ДПС порушив п. 1.6 распорядження МВС № 466 від 21.05.2009 р. «Про |

організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень, із застосуванням

засобів фото і кінозйомки, відеозапису», про виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої виничи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР, оскільки жодного з перерахованих доказів не було наведено.

Тому, він просить визнати незаконними дії посадової особи сержанта міліції ОСОБА_4 | ОСОБА_5 та скасувати винесену ним Постанову від 29.11.2010 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином , що підтверджено письмовими матеріалами справи.

Відповідач, який про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується його штампом на судовій повістці (а.с. ) до судового засідання не

|з явився.Посадова особа сержант міліції ОСОБА_3 про причини своєї неявки суду не повідомив.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до вимог ст.. 18 ч.І п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи, і бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення . до| р адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є

актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного

Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

З урахуванням вищевикладеного, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд

Вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відносно позивача, посадовою

особою - інспектором ДПС сержантом міліції ОСОБА_3 на підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесено 29.11.2010 року

Постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст.. 122 ч.І КУпАП, якою до

позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (a.с.)

відповідачем при винесені постанови було встановлено, що ОСОБА_2, 29

листопада 2010 року о 21 год. 45 хв., під час керування ним автомобілем "БМВ д.н.

АЕ2943(а.с.) по вул. Волгоградській в м. Кривому Розі, було здійснено порушення п.

12.4 ПДР України - в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі

швидкістю не більше ніж 60 км/годину. В порушення зазначених вимог останній рухався в

Населеному пункті (п.5.45 ПДР) зі швидкістю 83 км/годину, чим перевищив встановлену

швидкість в населеному пункті на 23 км/годину.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних

повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято

рішення обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для

прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 33 Кодексу про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення

обов'язковим є врахування особи порушника.

Позивач ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ», який належить йому на праві

власності. В зазначений час саме позивач рухався на вказаному автомобілі! тому суд вважає саме позивача по справі належною особою, що притягується до адміністративної

відповідальності.

Кім того, як вбачається із письмових доказів (постанови) 29.11.2010 року

Відповідачем винесено Постанову про порушення позивачем п. 12.4 ПДД, а саме -

ОСОБА_2 перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 23 км/годину, за що

На нбого накладено ' штраф в розмірі 255 грн.

Примирник зазначеної Постанови був вручен в той же день позивачеві.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про

протипоавність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень

обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності

покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі не зявившись у судові засідання, на виконання вимог ст. 71

КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій.

Як вбачається із дослідженої судом постанови, позивачем вчинено

правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП у зв'язку з

перевищенням останнім швидкості руху у населеному пункті всупереч вимогам гі.1.2.4

ПДР України.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є

Будь які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа )встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне

правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. які використовуються

при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог державних стандартів України відео-та фотозйомку працівники ДАІ здійснюють приладами, які сертифіковані в Україні.

Згідно до протоколу, фіксація вищевказаного правопорушення проводилась за допомогою вимірювача швидкості "Іскра" № 19060 ». Однак, суду не надано доказів на підтверджння правомірності застосування саме цього технічного засобу при фіксації вказаного у протоколі правопорушення.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відсутність фотознімку, щодо порушення правил дорожнього руху не дає суду змогу зробити висновок, де саме був зафіксований вищевказаний автомобіль. Адже, п. 12.6. ПДР України передбачені випадки дозволу транспортним засобам рухатись зі швидкістю, що перевищує 80 км/годину.

У відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобі в вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Таких документів до оспорюваної постанови відповідачем також не надано.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, шо постанова від 29.11.2010 року про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення. І

Як вбачається з матеріалів, що додаються до позовної заяви, позивач оскаржив постанову в законний строк.

Відпоовідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те. що дії Відповідача чинились поза межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у звяску з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, піддягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.. ст.. 247, 288, 289, 293 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

І Позов ОСОБА_2 до інспектора ДАІ по обслугованню м. Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3, про визнання незаконними дії посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити .

Визнати незаконними дії посадової особи - інспектора ДАІ по обслугованню м.Крового Рогу сержанта міліції ОСОБА_3.

. Скасувати Постанову від 29.11.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою - інспектором ДАІ по обслугованню м. Кривого Рогу сержантом міліції ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_2 ОСОБА_5 адміністративної відповідальності.

Провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення -

закритр.

Рішення загального суду, як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльиості субєктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Грищенко