Справа № 813/661/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про визнання поважними причин пропуску

строку звернення до суду

09 березня 2016 року Справа № 813/661/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача не прибув,

від відповідача 1, 2 не прибув,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Міністерства внутрішніх справи України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 66 о/с від 03.09.2015 року По особовому складу про звільнення ОСОБА_1; поновити позивача на посаді старшого слідчого відділення лінійного відділу на ст. Стрий УМВС з 04.09.2015 року.

У позовній заяві позивач клопотала про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування викладеного зазначила, що у встановлений законом строк звернення до суду з вказаним позовом не мала можливості звернутися до суду у звязку з хворобою позивача та її малолітньої дитини. З врахуванням викладеного, зазначені причини пропуску строку звернення до суду слід визнати поважними.

09.03.2016 року за вх. № 5426 надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за її відсутності /а.с.19/.

09.03.2016 року за вх. № 5379 від відповідача 1 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду /а.с.22-23/. Пояснив, що оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, такий належить залишити без розгляду.

Відповідач 1, 2 явки уповноважених представників у судові засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавали.

Суд оглянув матеріали справи, що мають значення для вирішення клопотання, та керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Таке звернення реалізовується шляхом предявлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції (ст. 104 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу, зокрема, про: 1) залишення позовної заяви без розгляду.

Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вказані положення ч. 3 ст. 99 КАС України кореспондують із ч.1 ст. 233 Кодексу законів про працю України відповідно до якої, працівник у справах про звільнення може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Із вищенаведеного слідує, що законодавець чітко передбачив можливість особи в місячний строк оскаржити дії та рішення суб'єкта владних повноважень щодо свого звільнення, якщо вона вважає, що таке було здійснено незаконно, водночас зазначений строк обраховується з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень (або його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Як зазначила позивач та визнав відповідач у своїй заяві про залишення позовної заяви без розгляду копію трудової книжки позивач одержала 28.10.2015 року, таким чином завершальна дата подання позовної заяви є 30.11.2015 року (оскільки 29.11.2015 - неділя).

В той же час, суд не може залишити поза увагою той факт, що позивач є матірю малолітньої дитини /а.с.9/, якій станом на кінець строку виповнилось 4 місяці від народження /а.с.9/.

Крім того, відповідно до вказаних виписок позивач починаючи з 21.10.2015 року до 29.01.2015 року неодноразово зверталась за амбулаторною допомогою як щодо своєї дитини, так і щодо себе.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач пропустив строк звернення до суду є обєктивними, незалежними від його волі, виникли у періоді, що включається у строк на звернення до суду із позовною заявою. Позивачем надано докази в обґрунтування правової позиції відносно строку звернення до суду, а тому необхідно визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду з вищезазначеним позовом.

В той же час, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, а відтак у його задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 5-14, 70, 71, 99, 100, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

2. Клопотання представника позивача задовольнити.

3. Причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі визнати поважними.

4. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.03.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.