Справа № 806/318/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Житомир справа №806/318/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Попової О.Г.,

суддів - Сичової О.П, Семенюка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у не нарахуванні та невиплаті йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби та зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 200- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, посилаючись при цьому на ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 15.05.2015 року йому було встановлено другу групу інвалідності довічно, внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зазначав, що відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, йому гарантовано право на отримання одноразової грошової допомоги.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду заперечення щодо позовних вимог, в яких просить відмовити в задоволенні позову і справу розглядати без нього.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Розгляд справи проведено у письмовому провадженні у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан у в/ч п.п. НОМЕР_1 у період з 30 квітня 1980 року по серпень 1981 року. У 1981 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, (контузія 1981 р.) лівої верхньої кінцівки, обох ніг, тулуба.

Відповідно до довідки з акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №239576 від 26.06.2012, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 07.06.2012 - поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.12).

Згідно довідки з акту огляду МСЕК серії 12 ААА №206319 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності довічно - поранення (контузія), захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.13).

Витягом із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №555 від 29.03.2012 року підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.11).

23.10.2015 позивач звернувся до Ємільчинського районного військового комісаріату із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, додавши всі необхідні документи (а.с.17).

Указані документи були скеровані Ємільчинським районним військовим комісаріатом до Житомирського обласного військового комісаріату.

Листом від 14.12.2015 року №8233 Житомирський обласний військовий комісаріат повернув без реалізації документи ОСОБА_1 (лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.11.2015 року за № 248/3/6/3694 (а.с.18).

Згідно листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.11.2015 року за №248/3/6/3694 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки редакція ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги, на заявника не поширюється (звільнений до 1 січня 2007 року), то підстав для розгляду поданих документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 28.05.2008 №499 (а.с.19).

Нормативними актами, якими врегульовано право на отримання одноразової грошової допомоги на момент встановлення позивачу І групи інвалідності, є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N975.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 :

- встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що поранення, контузія та захворювання позивача пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, позивач як військовослужбовець отримав захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.

Суд зазначає, що застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, а тому доводи відповідача про те, що нова редакція (з 1 січня 2007 року) Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюється на позивача, - є безпідставними.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" визначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про неправомірність відмови Міністерства оборони України позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, яка настала після звільнення з військової служби, але внаслідок поранення та захворювання, що мало місце в період її проходження.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду другої групи з 22.04.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.Г. Попова

Судді О.П.Сичова

М.М.Семенюк