Справа № 2а-3176/11/1370
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р. Справа № 876/9868/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Довганич С.-Т. Я.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

в с т а н о в и в:

ДПІ у Франківському районі м. Львова 18.03.2011 року звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 19600,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у Франківському районі м. Львова оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом порушено норми процесуального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак постановлено незаконне рішення, зокрема порушено ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів», якою встановлено, що кожна фізична особа, перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів, зобов'язана сплатити податок з власників транспортних засобів.

Апелянт зазначає, що суд не врахував ту обставину, що ОСОБА_2 не визнаний потерпілим у кримінальній справі по обвинуваченню службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ, що розглядалась Личаківським та Шевченківським районним судом м. Львова. Не визнаний також потерпілим і в межах кримінальної справи, що розслідується Залізничним РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними Управління ДАІ УМВСУ у Львівський області на ім'я ОСОБА_2 17.03.2009 року зареєстровано автомобіль марки FORD державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів видно, що відповідач повинен був сплатити 19600 грн. за автомобіль марки FORD державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску.

Відповідно до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ у Львівській області № 9/2074 від 31.08.2010 року повідомлено, що ОСОБА_2 здійснив першу реєстрацію транспортного засобу- автомобіль марки FORD державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску. Однак згідно листа Західного ГРУ «Приватбанку» факт перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Франківського району м. Львова не підтверджується.

Як видно з довідки ДПІ у Франківському районі міста Львова № 3510/17-115 від 18.02.2011 року кошти по податку з власників транспортних засобів від ОСОБА_2 до місцевого бюджету Франківського району м. Львова не надходили.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього ж Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами 4, 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що не може бути здійснена державна реєстрація транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 було вчинено всі необхідні дії для своєчасної та повної сплати відповідної суми податку.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що платник податку не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у процесі сплати та перерахування податків до бюджету. Відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Слід зауважити, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили реєстрацію транспортного засобу без сплати передбаченого законодавством податкового платежу.

Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Відтак, провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема і сплати податку з власників транспортних засобів.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу ВРЕР заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами.

Суд першої інстанції вірно врахував, що вчинення реєстраційної дії можливе лише за особистою заявою заявника про реєстрацію транспортного засобу, а також, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право користування пільгами, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду бере до уваги вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4, раніше працюючого на посаді начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, яким встановлено що, протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема: автомобіля марки IVECO FORD, 2001 року випуску на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 19600 грн. до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3 , 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №2а-3176/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 15.03.2016 року.