Справа № 265/563/16-а
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/563/16-а
Провадження №2-а/265/36/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Рогозіної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2015 року №864, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просила: змінити підставу закриття провадження у справі в постанові адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 02 грудня 2015 року № 864 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП та виключити як підставу закриття провадження у справі посилання на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності; визнати правильним закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та у судовому засіданні зазначила, що вона є фізичною особою - підприємцем та здійснює торгову діяльність у магазині «Крістіна». 29 вересня 2015 року до магазину зайшли працівники міліції з якимось людьми та повідомили їй, що вона щойно продала пиво неповнолітньому. Такого факту не було, однак, працівники міліції склали якийсь протокол, пояснення від неї не брали, для ознайомлення протокол не давали. Після цього візиту вона очікувала виклику до повноважного органу для розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Вже в січні 2016 року від працівників фіскальної служби їй стало відомо про розгляд цього протоколу, так як за результатом його розгляду накладаються фіскальні штрафи. Саме у фіскальній службі їй надали ксерокопії протоколу та постанови адмінкомісії. Так, постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради № 864 від 02 грудня 2015 року вона була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вважає таку постанову незаконною, так як адміністративне правопорушення вона не вчиняла. Крім того, протокол про адміністративне порушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при його складанні права, передбачені ст. 268 КУпАП їй не роз'яснювалися, на засідання адміністративної комісії вона не викликалася, чим була позбавлена права на захист від висунутого адміністративного обвинувачення. За таких обставин просила постанову змінити, виключити як підставу закриття провадження у справі посилання на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності; визнати правильним закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позицію позивачки у судовому засіданні підтримав її представник ОСОБА_2

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 проти позову заперечувала та зазначила, що спірна постанова прийнята у повній відповідності до діючого законодавства на підставі наявних доказів - протоколу про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2015 року, письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постанова була винесена у відсутності ОСОБА_1, так як остання на засідання комісії не з'явилася. Також просила суд застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду з питань оскарження постанов органу у справах про адмінправопорушення, при цьому не заперечувала, що відсутні докази, які б підтверджували факт отримання позивачкою виклику на засідання комісії. Також відсутні докази про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, про яку заявлено представником відповідача, суд з урахуванням положень ст. 99, 100 КАС України виходить з того, що такий строк позивачкою не порушений, так як і до теперішнього часу у встановленому законом порядку позивачка не отримала від відповідача належним чином засвідчену копію постанови, а про її існування дізналася випадково.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виконуючи завдання адміністративного судочинства, суд перевірив законність провадження про адміністративне правопорушення щодо позивачки ОСОБА_7

Так, згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року о/у ВКМСД Орджонікідзевського РВ ММУ складено протокол № 251393 про те, що ОСОБА_1 29 вересня 2015 року біля 17:30, знаходячись на робочому місці в крамниці «Крістіна» по вулиці Московській, 7а, здійснила продаж неповнолітньому пива, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП.

У протоколі зазначено, що свідки правопорушення відсутні. Також зазначено, що правопорушник від надання пояснень та підпису відмовилася у присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, однак, окрім прізвища та ініціалів будь-які інші дані, які б ідентифікували особу понятих (паспортні дані, місце реєстрації та проживання тощо) відсутні.

Вказаний протокол надійшов на розгляд до адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради 13 листопада 2015 року.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради № 864 від 02 грудня 2015 року позивачка ОСОБА_7 була визнана винною в тому, що 29 вересня 2015 року біля 17:30, знаходячись на робочому місці в крамниці «Крістіна» по вулиці Московській, 7а, здійснила продаж неповнолітньому пива, що є порушення ч.2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На засіданні комісії ОСОБА_7 присутня не була. Суду представником відповідача надана повістка, якою ОСОБА_1 викликалася на засідання комісії з розгляду протоколу на 02 грудня 2015 року на 14:00, однак, відсутні докази, що така повістка була отримана позивачкою. Факт отримання такої повістки позивачка заперечує. Розгляд справи у відсутності особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, є грубим порушенням права на захист, а відтак і інших прав цієї особи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Представник відповідача зазначила, що спірна постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_6, тоді як у протоколі відсутні дані про наявність свідків правопорушення, а також відсутнє твердження про те, що ОСОБА_6 є тим самим неповнолітнім, якому начебто продали пиво.

Враховуючи, що документом, на підставі якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, тобто носієм доказової інформації, є протокол в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що пояснення свідків, про яких не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу і на той факт, що матеріали, які стали підставою для винесення оспорюваної постанови, взагалі відсутні документи, які б ідентифікували особу, щодо якої складений адмінпротокол (копія паспорту, дані про її місце роботи, про реєстрацію її як фізичної особи-підприємця тощо).

З огляду на фактичні обставини справи, суд констатує, що постанову адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради № 864 від 02 грудня 2015 року про визнання позивачки ОСОБА_7 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та незаконно.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачка у своїх позовних вимогах просила постанову змінити, однак, прийняття такого рішення законодавством не передбаченого.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Встановивши незаконність оскаржуваної постанови через відсутність доказів як факту скоєння адміністративного правопорушення, та і вини ОСОБА_7, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивачки, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, так як постанова № 864 від 02 грудня 2015 року підлягає не зміні, а скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158-163, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2015 року №864 задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області № 864 від 02 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя