Справа № 826/8426/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/1670/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: приватне підприємство «Ерідан», гаражно-будівельний кооператив «Авіатор» про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явив позов до комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі - КП «БТІ»), треті особи приватне підприємство «Ерідан», гаражно-будівельний кооператив «Авіатор» про визнання дій відповідача щодо оформлення і видачі ПП «Ерідан» реєстраційного посвідчення від 23 вересня 2009 року №006238 та щодо здійснення державної реєстрації прав від 16 листопада 2010 року за № 32078009 на об'єкт, що знаходиться по АДРЕСА_1 протиправними; визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді та зобов'язання відповідача на період розгляду справи утриматися від вчинення дій з відчуження власності у будівлі по АДРЕСА_1 та її державної реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_4 в частині позовних вимог про визнання дій відповідача щодо оформлення і видачі ПП «Ерідан» реєстраційного посвідчення від 23 вересня 2009 року №006238 на об'єкт, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії КП «БТІ» щодо ненадання відповіді ОСОБА_4 на звернення від 16 березня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 23 вересня 2009 року відповідачем було видано ПП «Ерідан» реєстраційне посвідчення № 006238, за яким будівля офісного центру і пункт технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м.кв., що розташовані по АДРЕСА_1, зареєстровані за ПП «Ерідан» на праві приватної власності на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 13 травня 2009 року та внесено запис в реєстрову книгу №196п-60 за реєстровим №9676-П.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13 травня 2009 року у справі № 19/67, залишеним без змін ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27 грудня 2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 24 лютого 2011 року, було визнано за ПП «Ерідан» право власності на будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м.кв. по АДРЕСА_1.

20 жовтня 2010 року ПП «Ерідан» звернулось до КП «БТІ» із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м.кв. по АДРЕСА_1.

До даної заяви надано квитанції про сплату мита, рішення Господарського суду Рівненської області від 13 травня 2009 року у справі № 19/67, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, Довідка з ЄДРПОУ та довіреність.

16 листопада 2010 року відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав № 32078009, відповідно до якого будівля офісного центру і пункт технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м. кв., що розташовані по АДРЕСА_1, зареєстровані за ПП «Ерідан» на праві приватної власності на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 13 травня 2009 року, та записано в реєстрову книгу за № 196п-60 від 23 вересня 2009 року.

16 березня 2014 року позивач на підставі Закону України «Про звернення громадян», «Про інформацію» звернувся до відповідача із зверненнями про надання інформації, в якому просив повідомити, на яких правових підставах йому не надана відповідь від 23 січня 2014 року, а також просив вказати, на якій правові підставі КП «БТІ» у м. Києві видало для ПП «Ерідан» реєстраційне посвідчення № 006238 від 23 вересня 2009 року на право власності на будівлі офісного центру і пункт технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м. кв., що розташовані по АДРЕСА_1, коли відбулась державна реєстрація цих прав.

Вказана заява була отримана відповідачем 18 березня 2014 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині, зазначив, що положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон №1952) передбачають вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності.

Оскільки позивачем не вказано підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність дій відповідача під час проведення реєстрації права власності та надання витягу про державну реєстрацію прав від 16 листопада 2010 року за № 32078009 на будівлі офісного центру і пункт технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м. кв., що розташовані по АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в супереч положенням Закону України «Про звернення громадян» позивач відповіді на звернення не отримав, а позов в частині визнання протиправними дій комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» щодо ненадання відповіді ОСОБА_4 на звернення від 16 березня 2014 року підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року без змін.

Колегія суддів із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції погоджується із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно з статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон № 1952) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1952 до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Згідно пункту 1.3 Тимчасового положення №7/5, що затверджене наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, як визначено пунктом 1.4 Тимчасового положення №7/5, це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Пунктом 2 частини 2 статті 19 Закону № 1952 передбачено, зокрема, що рішення судів, що набрали законної сили є підставами для державної реєстрації прав та обтяжень.

Частиною 1 статті 15 Закону № 1952 передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до пункту 2.1 Тимчасового положення №7/5 для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Матеріалами справи підтверджено, що 20 жовтня 2010 року ПП «Ерідан» звернулось до КП «БТІ» із заявою про реєстрацію прав власності на будівлю офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м.кв. по АДРЕСА_1.

До даної заяви додано квитанції про сплату мита, рішення Господарського суду Рівненської області від 13 травня 2009 року у справі № 19/67, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, Довідка з ЄДРПОУ та довіреність.

Згідно із п.3.1 Тимчасового положення №7/5 з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1952 визначений вичерпаний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав, а саме, в разі, якщо:

- заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

- нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі;

- із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта;

- подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

- заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна;

- заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Враховуючи вищевикладене, суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки ПП «Ерідан» для проведення реєстраційних дій будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів загальною площею 4485,8 м.кв. по АДРЕСА_1 було подано КП «БТІ» всі необхідні для цього документи, підстави, визначені Законом №1952 для відмови у державній реєстрації прав були відсутні, в зв'язку із чим дії відповідача при здійсненні державної реєстрації прав від 16 листопада 2010 року за № 32078009 на об'єкт, що знаходиться по АДРЕСА_1 є правомірними.

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно розглянув справу в письмовому провадженні, ухвалив рішення по суті до набрання законної сили ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову та від 21 серпня 2014 року про залишення позовної заяви позивача без розгляду в частині та про закриття по ній судом апеляційної інстанції провадження у справі, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає безпідставними.

Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на те, що в судове засідання представники КП «БТІ» та ГБК «Авіатор» не прибули, присутні особи клопотань про залучення свідків чи експертів не заявили, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що у суд першої інстанції мав право згідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглянути справу у письмовому провадженні.

Ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року та від 21 серпня 2014 року не перешкоджали подальшому розгляду справи про суті, в зв'язку із чим колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, розглянувши справу 21 серпня 2014 року та 16 грудня 2014 року відповідно.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: