Справа № 331/4781/15-а(2а/331/77/15)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2016 рокусправа № 331/4781/15-а(2а/331/77/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2015 року по справі №331/4781/15-а(2а/331/77/15) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,-
в с т а н о в и В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дій відповідача по винесенню припису №92 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.06.2015р.; визнати протиправним та скасувати припис №92; визнати протиправною та скасувати постанову №96 у справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2015 року.
В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач позбавлений повноважень щодо здійснення архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів будівництва І, ІІ, ІІІ категорії складності, оскільки такі повноваження інспекції ДАБК законодавчо не визначені. З цих підстав, позивач вказував на те, що перевірка об`єкта будівництва, який належить позивачу та який віднесено до ІІ категорії складності, проведена з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим її результати, в силу приписів ст..70 КАС України, не можуть бути прийняті як допустимі докази, що свідчать про порушення містобудівного законодавства.
Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що спірні рішення (припис та постанова) прийняті відповідачем обґрунтовано, з огляду на встановлений факт внесення позивачем в декларації про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації недостовірних даних. При цьому, суд зазначив про наявність у відповідача повноважень щодо здійснення архітектурно-будівельного контролю, у тому числі, за об`єктами будівництва ІІ категорії складності.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем проведена перевірка за відсутності на це повноважень, оскільки порядок проведення державного архітектурно-будівельного контролю об`єктів І-ІІІ категорій (магазин відноситься до ІІ категорії складності) законодавчо не визначено. Посилання суду першої інстанції на постанову КМУ №553 від 23.05.2011р. є необґрунтованими, оскільки вказаною постановою врегульовано порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за об`єктами ІV V категорії складності.
З цих підстав, позивач вказує на те, що відповідач не мав права проводити позапланову перевірку, оскільки порядок проведення такої перевірки чинним законодавством не передбачений, а відтак і рішення, які прийнято за результатами такої перевірки, є неправомірними.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, у зв`язку з необхідністю перевірки достовірності даних зазначених в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, посадовою особою Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на об`єкті Будівництво за проектом «Інженерне забезпечення (електропостачання) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ».
За результатами перевірки складено акт від 12.06.2015 року, в якому зазначено наступне:
Під час перевірки достовірності даних зазначених в декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Інженерне забезпечення (електропостачання) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (будів.) (категорія складності ІІ) гр. ОСОБА_1 було вказано недостовірні дані в п.11-1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме зазначено відомості про Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка не має жодного відношення до об`єкту будівницта, так як опори об`єкта будівництва, зазначеного у декларації про готовність об`єкта до експлуатації встановлені на території іншої земельної ділянки, правовстановлюючі документи на яку відсутні. Враховуючи викладене, замовником у декларації про готовність об`єкта до експлуатації наведено недостовірні дані, що є порушенням ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Під час перевірки декларації про готовність об`єкта до експлуатації також встановлено, що інформація зазначена в декларації на початок виконання будівельних робіт, яка була зареєстрована в інспекції ДАБК 27.06.2013р. (щодо Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №490160 від 15.10.2009 реєстр № 95 кадастровий № :07:050:0127) також не відповідала фактичному розташуванню зазначеного об`єкта відповідно до проекту (схема прокладання електричної мережі). Враховуючи викладене, замовником у декларації на початок виконання будівельних робіт зазначено недостовірні дані, що є порушенням ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
За результатами проведеної перевірки 12.06.2015р. посадовою особою Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області видано припис №92, за яким заборонено експлуатацію зазначеного об`єкта з 12.06.2015 року до прийняття його в експлуатацію в установленою чинним законодавством порядку.
Крім цього, 12.06.2015 року головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке визначена ч.7 ст.96 КУпАП.
За результатами розгляду справи, директором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області винесено постанову №96 від 26.06.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 8500грн.
Правомірність рішень відповідача, які прийняті за результатами проведеної перевірки, є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.
Частиною 6 статті 96 КУпАП передбачено, що виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів I категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п`ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із ч.7 ст.96 КУпАП діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об`єктів II категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, вказаними нормами права передбачено відповідальність замовника за наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт.
В декларації про початок будівельних робіт позивачем зазначено, що будівництво буде здійснюватися на земельній ділянці кадастровий № :07:050:0127, право власності якої належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №490160 від 15.10.2009 реєстр №95.
Аналогічні відомості зазначені позивачем п.11-1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
В той же час, проведеною перевіркою було встановлено, що електроопори зазначеного будівництва (загальна протяжність 500м), КТП, встановлені на території іншої земельної ділянки, правовстановлюючих документів на яку замовник не мав. Земельна ділянка, на якій розташовані зазначені елементи будівництва, згідно листа Управління Держземагентства у Запорізькому районі Запорізької області (а.с.50), фактично розташована в межах земельної ділянки, наданої військовій частині НОМЕР_1 в районі станції «Мокра» рішенням Запорізького міськвиконкому від 12.03.1083р №88/13.
Факт розташування зазначених об`єктів будівництва на земельній ділянці, яка не має відношення до земельної ділянки, що зазначена позивачем у деклараціях, останнім не заперечувався та підтверджується дослідженою у судовому засіданні схемою прокладання електричної мережі.
Таким чином, факт внесення позивачем до декларації про початок будівельних робіт недостовірних даних є підтвердженим та з огляду на доводи, якими обґрунтовувалась позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, позивачем не заперечується.
З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.7 ст.96 КУпАП.
Правомірним є і винесення відповідачем припису, з огляду на встановлені порушення, про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким заборонено експлуатацію об`єкта до прийняття його в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку, оскільки ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прямо заборонено експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не прийнятих в експлуатацію.
Суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами позивача про те, що підставами для скасування рішень є те, що відповідач не мав права проводити позапланову перевірку, оскільки порядок проведення такої перевірки чинним законодавством не передбачений.
Відповідно до ч.2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011р. (в редакцій на час проведення перевірки), визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.
Таким чином, предметом регулювання цього Порядку є визначення процедури здійснення заходів, спрямованих, по-перше: на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; по-друге: на дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.
Тобто, зазначений Порядок визначає процедуру здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у сфері дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, при цьому, незалежно від категорії складності об`єкта. Категорія складності об`єкта має лише значення при здійсненні контролю щодо дотримання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури.
Таким чином, доводи позивача про неправомірність здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у спірному випадку, у порядку, передбаченому постановою КМУ №553 від 23.05.2011р., є безпідставними.
З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивач, посилаючись на інші підстави для задоволення позову, вказував на те, що відповідач не був позбавлений можливості виявити невідповідність задекларованих відомостей у декларації про початок будівельних робіт на час подання такої декларації.
Відносно таких доводів позивача колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакцій чинній на час подання декларації (27.06.2013р.), реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.
Згідно із ч.3 ст.36 названого Закону, у тій же редакції, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми права постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 затверджено Порядок виконання будівельних робіт (далі Порядок).
Відповідно до п.9 Порядку, в редакції чинній на час подання декларації, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.
Згідно із п.10 Порядку Інспекція протягом п`яти робочих днів з дня надходження до неї декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та реєструє її.
Відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.
Таким чином, вказаними нормами права визначено обсяг повноважень, якими наділена інспекція ДАБК під час прийняття декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме інспекція ДАБК перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та має право відмовити у реєстрації декларації лише у випадку, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.
При цьому, інспекція ДАБК не наділена повноваженнями щодо перевірки достовірності даних відображених у декларації. Відповідно до ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Аналогічне правило закріплено у п.9 Порядку виконання будівельних робіт.
Таким чином, отримавши від позивача декларацію, оформлену у відповідності до вимог законодавства (Додаток №2 до Порядку виконання будівельних робіт), відповідач був позбавлений можливості перевірити достовірність відомостей, викладеній в ній та відмовити у її реєстрації такої декларації.
Такі відомості можуть бути перевірені шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, шляхом проведення перевірок на підставі Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011р., що і мало місце у спірному випадку.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2015 року по справі №331/4781/15-а(2а/331/77/15) - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.
(Повний текст ухвали виготовлено 14.03.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк