Справа № 803/3479/15
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Луцьк Справа № 803/3479/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Колядич М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Демидівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненська обласна державна адміністрація про визнання протиправними дій Демидівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов'язання повторно розглянути звернення та дати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у власності позивача перебуває об'єкт нерухомості - дачний будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 серпня 2014 року № НОМЕР_1, який розташований за адресою АДРЕСА_1. З метою реалізації своїх конституційних прав на землю ОСОБА_1 звернувся до Демидівської райдержадміністрації з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Дана земельна ділянка відповідно до планово картографічних матеріалів Хрінницької сільської ради розташована за межами населених пунктів.

Однак листом від 06 травня 2015 №02-17/1090/15 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання.

Вважає, що такі дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства з наступних підстав.

Як випливає із норм земельного кодексу України розпорядником землі під цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, незалежно від виду цільового призначення земельної ділянки, виступає районна державна адміністрація.

Твердження відповідача про те, що відповідна земельна ділянка належить Рівненській обласній державній адміністрації не підтверджується жодним документом. Згідно Витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 серпня 2014 року № НВ-2014 в блоці інформації про власників земельної ділянки значиться Демидівська райдержадміністрація, що може свідчити про довільне тлумачення норм земельного законодавства та маніпулювання відповідними даними з державного земельного кадастру відповідачем.

Посилання відповідача на необхідність вчинення дій щодо розірвання договору оренди землі укладеного 25 лютого 2008 року між Демидівською райдержадміністрацією та ВАТ «Луцьке РТП» вважає такими, що не відповідає вимогам як цивільного законодавства так і вимогам законодавства, яке регулює відносини оренди землі.

Приймаючи лист відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою без будь-яких законних на те підстав, а також ставлячи вимогу у вчиненні дій, які не передбачені чинним законодавством, даними діями відповідач порушив загальний принцип законності. Окрім того такі дії відповідача порушують конституційне право на приватизацію земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації землі визначеної статтею 121 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, додатково надали письмові пояснення в обґрунтування заявленого позову. Просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.

У письмових запереченнях від 23 жовтня 2015 року, від 12 лютого 2016 року та у судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову мотивуючи тим, що згідно витягу з державного земельного кадастру: земельна ділянка сформована, визначена площа земельної ділянки, а саме 0,1403 га, визначено угіддя ділянки (кемпінги, будинки для відпочинку або для проведення відпусток, відносяться до категорії земель рекреаційного призначення, а також використання земельної ділянки (для обслуговування існуючої бази відпочинку).

Відомості про дану земельну ділянку внесені на підставі виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ВАТ «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство», в оренду терміном на 49 років із земель Млинівського лісгоспу для існуючої бази відпочинку на території Хрінницької сільської ради Демидівського району.

Земельна ділянка надана на підставі розпорядження голови Рівненської обласної адміністрації від 27 грудня 2007 року № 632 «Про вилучення і передачу земельних ділянок в оренду, постійне користування та погодження місцевих розташування об'єктів», та розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 06 січня 2011 року № 3 «Про припинення договору оренди землі» договір припинено у зв'язку з набуттям іншою особою права власності на будівлю, яка розташована на цій земельній ділянці.

Відповідач вказує на те, що земелька ділянка, яку хоче отримати безкоштовно позивач для індивідуального дачного будівництва зареєстрована в державному земельному кадастрі із категорією земель рекреаційного призначення із видом використання земельної ділянки - для обслуговування існуючої бази відпочинку із кадастровим номером НОМЕР_2. Демидівська райдержадміністрація не може надати земельну ділянку із іншим видом використання, оскільки це суперечить Закону України «Про державний земельний кадастр».

Крім того, повноваження щодо передачі земельної ділянки рекреаційного призначення без зміни її цільового призначення для дачного будівництва належить до компетенції облдержадміністрації. Тому для оформлення права користування земельною ділянкою, а також зацікавленості особи в одержанні безоплатно у власність земельну ділянку за рахунок земель рекреаційного фонду особі, яка набула у власність об'єкт нерухомості (дачний будинок) потрібно звернутися із клопотанням про оформлення права користування земельною ділянкою та укладення договору оренди земельної ділянки та/або із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність до облдержадміністрації (т. 1, а. с. 57-62, 247-250).

У контексті статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що Демидівська районна державна адміністрація діяла в межах та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

У письмових поясненнях від 22 лютого 2016 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненська обласна державна адміністрація зазначає, що розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 27 грудня 2007 року №632 «Про вилучення і передачу земельних ділянок в оренду, постійне користування та погодження місць розташування об'єктів» Демидівській райдержадміністрації в установленому порядку доручено укласти від імені Рівненської обласної державної адміністрації договір оренди землі із підприємством «Луцьке РТП», а саме вилучити земельну ділянку площею 0,1403 га із земель державного підприємства «Млинівський лісгосп» та передати її в оренду строком на 49 років ВАТ «Луцьке РТП» для обслуговування існуючої бази відпочинку на території Хрінницької сільської ради Демидівського району.

Демидівська районна державна адміністрація самостійно не приймала жодного рішення щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою, а лише діяла за дорученням розпорядника (власника) земельної ділянки - держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації (т. 2, а. с. 12-17).

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частинами першою, четвертою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 за договором дарування отримав дачний будинок, загальною площею 131,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 0,1403 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (т. 1, а. с. 47).

10 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до голови Демидівської районної державної адміністрації Радченко С.І., в якій просив надати у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва на території села Хрінники Демидівського району Рівненської області розміром 0,1 га (т. 1, а. с. 51).

Листом від 05 січня 2015 року за № 02-27/23/15 була надана відповідь та повідомлено, що для надання такої земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, необхідно щоб вона перебувала в землях запасу, тобто позивачу відмовлено у задоволенні заяви.

Крім того, Демидівська районна державна адміністрація зазначає, що згідно даних державного земельного кадастру земельна ділянка перебуває в оренді ВАТ «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство» відповідно до договору оренди від 20 травня 2008 року. Дана земельна ділянка передана в оренду на підставі розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 27 грудня 2007 року № 632 (т. 1, а. с. 54).

05 березня 2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до голови Демидівської районної державної адміністрації Радченко С.І. із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка мотивована наступним. Згідно договору від 29 серпня 2014 року позивачу на праві приватної власності належить об'єкт нерухомості - дачний будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Оскільки виникла необхідність у приватизації земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва, просить Демидівську райдержадміністрацію надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу несільськогосподарського призначення державної власності. Зазначає, що земельна ділянка розташована на території Хрінницької сільської ради, за межами населених пунктів (т. 1, а. с. 5-6).

У відповідь листом від 06 травня 2015 року № 02-17/1090/15 Демидівська районна державна адміністрація повідомила запитувача, що оскільки земельна ділянка площею 0,1403 га сформована та зареєстрована, вона не може бути віднесена чи перенесена до обліку як земельна ділянка запасу рекреаційного призначення, лише при розірванні договору оренди від 20 травня 2008 року. Укрдержреєстром земельна ділянка буде автоматично переведена до користувача яким виступає Рівненська обласна адміністрація, але не в запас, так як користувач даної земельної ділянки уже визначений, а розпорядження землями рекреаційного призначення належить до компетенції облдержадміністрацій (т. 1, а. с. 7).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні відносини виникли з приводу приватизації земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, а тому врегульовані Земельним кодексом України.

Статтею 13 Конституції України встановлено, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судом встановлено та не заперечується позивачем і представниками сторін, що Розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації від 03 квітня 2006 року № 181 було передано земельну ділянку ВАТ «Луцьке ремонтно-транспортне підприємство» в оренду строком на 49 років для обслуговування існуючої бази відпочинку за рахунок 0,1403 га земель лісового фонду (забудовані землі) Млинівського держлісгоспу на території Хрінницької сільської ради Демидівського району (т. 1, а. с. 149).

Головою обласної державної адміністрації розпорядженням від 06 січня 2011 року № 3 припинено договір оренди земельної ділянки площею 0,1403 га, яка обліковується за ВАТ «Луцьке РТП» на території Хрінницької сільської ради Демидівського району, у зв'язку з набуттям іншою особою права власності на будівлю, яка розташована на цій земельній ділянці, та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу рекреаційного призначення (т. 2 а. с. 21).

Із вказаних розпоряджень вбачається, що Демидівська районна державна адміністрація самостійно не приймала жодного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, а лише діяла за дорученням розпорядника (власника) земельної ділянки - держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Крім того, статтями 50-51 Земельного кодексу України встановлено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Таким чином, надання земельної ділянки за межами населеного пункту для обслуговування бази відпочинку за рахунок земель запасу рекреаційного призначення не передбачає її вилучення чи зміну цільового призначення, оскільки земельна ділянка буде надаватись для обслуговування та експлуатації вже існуючої бази відпочинку.

Згідно із статтею 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до частини п'ятої статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже, повноваження щодо передачі земельної ділянки рекреаційного призначення без зміни її цільового призначення для дачного будівництва належить до компетенції облдержадміністрації.

Окремо суд зауважує, що згідно даних Витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-НОМЕР_3 в графі: Вид використання земельної ділянки вказано «для обслуговування існуючої бази відпочинку» (т. 2, а. с. 26).

Суд звертає увагу на норми статті 18 ЗК України відповідно до яких:

1. До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

2. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

3. Україна за межами її території може мати на праві державної власності земельні ділянки, правовий режим яких визначається законодавством відповідної країни; та норми статті 19 ЗК України відповідно до яких:

1. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

2. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Отже, всі землі поділені на категорії. Земельна ділянка не може належати до двох категорій одночасно.

З вищенаведеного суд приходить висновку, якщо позивач хоче перевести земельну ділянку з рекреаційної, в землю забудови, йому необхідний дозвіл органу, який вправі надавати землю у власність - обласної державної адміністрації.

Разом з тим суд погоджується з поясненнями відповідача, що дана земельна ділянка є сформованою з огляду на наступне.

Статтею 79-1 ЗК України визначено формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, а саме:

1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

2. Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

5. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

6. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

7. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

8. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

9. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

10. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

11. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

12. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, даній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер, вона зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а, відтак, є сформованою.

Окрім того, в своїй заяві про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 зазначає, що «у зв'язку з вищевказаним договором оренди земельної ділянки об'єкт оренди ( земельна ділянка 0,1403 га) мав би бути зарахований до земель запасу Хрінницької сільської ради, а тому просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу несільськогосподарського призначення державної власності. У зв'язку з цим, варто вказати, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,1403 га з видом використання земельної ділянки - для обслуговування існуючої бази відпочинку, на час розгляду клопотання ОСОБА_1 до земель запасу не відносилася.

Одночасно, аналізуючи повноваження Демидівської районної державної адміністрації та Рівненської обласної державної адміністратиції щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності суд зазначає.

Позивач та його представник не заперечують, що це землі рекреаційного призначення і тому просять надати позивачу дану земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва. Однак, як встановлено матеріалами справи про що зазначає і сам позивач у своїй заяві, йому вже на даний час на праві власності належить об'єкт нерухомості - дачний будинок, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 серпня 2014 року № НОМЕР_1, де вказано, що площа дачного будинку становить 131.4 кв.м., тобто фактично будівництво відбуватися не буде. Даний дачний будинок знаходиться на сформованій земельній ділянці розміром 0,14 га, який спочатку значився будинком відпочинку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, згідно витягу з Державного земельного кадастру вид використання земельної ділянки зазначений: для обслуговування існуючої бази відпочинку, даний витяг є чинний, ніким не скасований, не змінений тому відповідно до Конституції України, норм Земельного кодексу України розпорядником даних земель є Рівненська обласна державна адміністрація. Належних доказів зміни виду використання земельної ділянки позивач та його представник суду не надали.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову

Оскільки суду доведено, що суб'єкт владних повноважень, Демидівська районна державна адміністрація, діяла у межах повноважень та на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Демидівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 09 березня 2016 року.