Справа № П/811/4033/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року Справа № П/811/4033/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулась Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку в розмірі 1591,79 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення норм Податкового кодексу України відповідач не сплатила своєчасно та в повному обсязі податкове зобов'язання з єдиного податку, нараховане рішенням контролюючого органу, в результаті чого має податковий борг.

Відповідач проти позову заперечила, наголошуючи на протиправності податкового повідомлення-рішення, яким їй нараховане заявлене до стягнення у даній справі податкове зобов'язання (а.с. 30-32, 53).

На підставі ухвали від 05 лютого 2016 року, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у письмовому провадженні за наявними у справі доказами.

Розглянувши вказану адміністративну справу у порядку письмового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 20 травня 2006 року зареєстрована як фізична особа-підприємець та на час виникнення спірних правовідносин перебувала у статусі платника єдиного податку (а.с.5-7).

Позивач стверджує, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку на суму 1591,79 грн.

Вказана сума податкового зобов'язання донарахована відповідачеві податковим органом внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог податкового законодавства.

Так, за результатами документальної перевірки відповідача Долинською ОДПІ було складено акт №56/1703/НОМЕР_1 від 26 серпня 2014 року, у якому було зафіксовано порушення відповідачем термінів сплати грошового зобов'язання за попередні звітні періоди (а.с.15-17).

Як наслідок, позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 29 вересня 2014 року, яким ФОП ОСОБА_2 нараховане податкове зобов'язання з єдиного податку на суму 1641,30 грн.(а.с.18).

У зв'язку з несплатою вказаної суми податкового зобов'язання відповідачеві також нараховано пеню у сумі 2,00 грн. (а.с.9-10).

З огляду на часткове погашення відповідачем визначеного вказаним рішенням податкового органу зобов'язання, у тому числі, за рахунок переплати, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 1591,79 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під „грошовим зобов'язанням платника податків" розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктами 54.3.1-54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового Кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими Податковим Кодексом України (пункт 58.2 статті 58 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Водночас, відповідно до пунктів 56.1 - 56.3 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Так, згідно пункту 56.18 статті 56 зазначеного Кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

При цьому вказане законодавче положення містить застереження, за яким при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу вказаних законодавчих положень у їх системному зв'язку вбачається, що набуття грошовим зобов'язанням платника податків статусу податкового боргу у випадку оскарження рішення контролюючого органу про нарахування такого зобов'язання в судовому порядку, відтерміновується до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

У свою чергу, згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 09 вересня 2014 року, яким відповідачеві нараховане податкове зобов'язання з єдиного податку на суму 1641,30 грн; податкова вимога від 25 вересня 2014 року вимогу форми "Ф" на суму 1590,19 грн. та Акт камеральної перевірки №56/1703/НОМЕР_1 від 26 серпня 2014 року були оскаржені відповідачем у судовому порядку.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №П/811/4343/14 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволені частково: визнані протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 09.09.2014 року № та податкова вимога від 25.09.2014 року № 25778-1. У задоволені решти позовних вимог - відмовлено (а.с. 54-58).

Постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року (а.с. 59-62).

При цьому, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року без задоволення залишена і заява податкового органу про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с. 63-64).

У відповідності до норм частин першої, третьої та п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, з огляду на приписи статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду справі №П/811/4343/14 від 23 січня 2015 року набрала законної сили.

Викладене унеможливлює задоволення позовних вимог Долинської ОДПІ та стягнення з відповідача єдиного податку у розмірі 1591,79 грн, оскільки таке зобов'язання було визначене рішенням контролюючого органу, яке наразі скасоване у судовому порядку, а отже - не є узгодженим та не вважається податковим боргом ФОП ОСОБА_2

Судові витрати, які підлягали б розподілу відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

Керуючись статтями 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строк, що передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук