Справа № 804/16602/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного районного центру зайнятості в м. Дніпропетровську про визнання рішень протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -
30.12.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, в якому позивач просить, з урахуванням уточнень:
- визнати протиправними рішення ЛРЦЗ щодо позбавлення мене статусу безробітної, та скасувати рішення, прийняті у наступних наказах Лівобережного районного центру зайнятості: № 634 від 04.12.2013 року, № НТ131211 від 11.12.2013 року, № НТ131216 від 16.12.2013 року, №НТ150316 від 16.03.2015 року, №1536 від 08.05.2015 року;
- зобов'язати Лівобережний районний центр зайнятості поновити в статусі безробітної ОСОБА_3 на підставі п. 1,3,4 ст.22 та п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 08.12.2013 року по 30.09.2014року, враховуючи рішення суду від 24.12.2014 року з ДБ 56.10 коп. за кожен день та зробити перерахунок коштів з урахуванням виданої розтрати державних коштів ЛРЦЗ в сумі 5049 грн., оскільки це вплине на перерахування пенсії;
- притягнути до дисциплінарної відповідальності відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-ХІІ осіб, які на момент відбувшихся подій працювали та працюють в теперішній час у Лівобережному районному центрі зайнятості:
ОСОБА_4 - директора ;
ОСОБА_5 - заступника директора, технолога;
ОСОБА_6 - начальника відділу організації по працевлаштуванню;
ОСОБА_7 - заступника начальника відділу організації по працевлаштуванню;
ОСОБА_9 - директора ;
ОСОБА_10 - в.о. директора , заступника директора, технолога;
ОСОБА_11 - начальника відділу організації по працевлаштуванню;
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем всупереч вимогам законодавста були прийняті накази № 634 від 04.12.2013 року, № НТ131211 від 11.12.2013 року, № НТ131216 від 16.12.2013 року, №НТ150316 від 16.03.2015 року, №1536 від 08.05.2015 року внаслідок чого позбавлено права на отримання допомоги по безробіттю.
Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримала.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача та представника відповідача, оцінивши їх у сукупності, суд вважає необхідним в задоволенні адміністративного позову відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що з 07.03.2013 року ОСОБА_3 перебувала на обліку у Лівобережному районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська зайнятості з 07.03.2013 року.
Наказом Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська позивачу наказом від 14.03.2013 року по 30.09.2014 року було призначено допомогу по безробіттю з 14.03.2013 року по 30.09.2014 року.
Наказом Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська № 634 від 04.12.2013 року було прийнято рішення про здійснення виплати допомоги позивачу по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності за умови реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця.
09.12.2013 року позивач була зареєстрована в Державній реєстраційній службі України як фізична особа-підприємець.
Відповідно до наказу № НТ 131211 від 11.12.2013 року Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська було прийнято рішення виплатити позивачу допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності за період з 08.12.2013 року до 30.09.2014 року (296 днів), однак зазначений наказ було скасовано наказом від 16.12.2013 року наказ №131216, та прийнято рішення про виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності за період з 09.12.2013 року до 08.03.2014 року, тобто за 90 днів.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернулась із позовом до Індустріального районного суд м. Дніпропетровська в якому просила зобов'язати вчинити певні дії, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.
Рішенням Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 24.12.2014 року по справі № 202/3694/14-ц було позов задоволено в частині поновлення ОСОБА_3 в статусі безробітної з 13.03.2014 року та визнано недійсним запис у трудовій книжці від 08.12.2013 року про припинення виплати допомоги по безробіттю згідно наказу № НТ 131211 від 11.12.2013 року.

На виконання зазначеного рішення Лівобережним районним центром зайнятості м. Дніпропетровська були прийняті накази №НТ150316 від 16.03.2015 року про поновлення позивача в статусі безробітної з 13.03.2014 року та №1536 від 08.05.2015 року про відмову у призначенні допомоги та припинення реєстрації позивача як безробітної.

Вирішуючи спір суд зазначає, що положеннями пункту 7.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженої наказом Міністерства праці від 20.11.2000 року № 307 (далі - Порядок № 307) передбачено, що безробітним, яким виповнилося 18 років та які не можуть бути працевлаштовані за сприяння служби зайнятості протягом одного місяця у зв'язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, за їх бажанням допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 7.3 Порядку № 307 для розгляду питань щодо отримання допомоги безробітний подає до центру зайнятості такі документи:

- заяву про надання допомоги;

- бізнес-план.

ЯК вбачається із матеріалів справи, підставою для прийняття наказу № 634 від 04.12.2013 року відповідачем стала заява позивача від 02.12.2013 року, бізнес-план та висновок комісії, що відповідає вимогам пункту 7.3 Порядку № 307.

Також суд зазначає, що на виконання зазначеного наказу, позивач зареєструвалась як фізична особа-підприємець, чим підтвердила намір отримати одноразову грошову допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про зайнятість населення», одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється у розмірі допомоги по безробіттю, нарахованої до цієї статті, у розрахунку на рік.

Згідно пункту 7.2 Порядку № 307, одноразова виплата допомоги по безробіттю здійснюється у розмірі річної суми допомоги по безробіттю, визначеної конкретному безробітному. Якщо безробітний вже отримав частину призначеної допомоги по безробіттю, то виплачується її залишок.

Таким чином, позивач при звернення із заявою мала право на отримання допомоги за частину не отриманої допомоги в межах річної суми допомоги, оскільки вже отримувала допомогу по безробіттю з 14.03.2013 року.

У відповідності до пункту 7.4 Порядку № 307 рішення про одноразову виплату допомоги по безробіттю (або відмову у її виплаті) приймається директором центру зайнятості на підставі висновку комісії з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (далі - комісія), щодо здатності безробітного до підприємницької діяльності.

Однак 11.12.2013 року відповідачем в супереч вимог пункту 7.2. Порядку № 307 було прийнято наказ НТ 131211 про виплату позивачу допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності за період з 08.12.2013 року до 30.09.2014 року (296 днів).

16.12. 2013 року у зв'язку із виявленням помилки, для усунення порушення вимог пункту 7.2 Порядку № 307 відповідачем було прийнято наказ №131216 про виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності за період з 09.12.2013 року до 08.03.2014 року, тобто за 90 днів, а наказ від 11.2013 року НТ 131211 скасовано.

Як зазначено в позовній заяві, одноразову допомогу в розмірі 5049 грн. після нарахування, позивач використала на власні потреби.

За таких обставин суд дійшов висновку, що накази Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська № 634 від 04.12.2013 року та №131216 від 16.12.2013 року прийняті із дотриманням вимог Закону України «Про зайнятість населення» та порядку № 307, а наказ НТ 131211 від 11.12.2013 року скасований, тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування цих наказів.

Щодо вимоги про скасування наказів №НТ150316 від 16.03.2015 року та №1536 від 08.05.2015 року, то суд зазначає, що вони були прийняті на виконання та у відповідності до резолютивної частини рішення Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 24.12.2014 року № 202/3694/14-ц.

Оскільки прийняті відповідачем накази відповідають вимога законодавства та прийняті в межах повноважень відповідача, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, які є похідними від вимоги про скасування наказів.

Також суд зазначає, що вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська не є компетенцією суду, та належить до виключної компетенції керівника відповідних працівників.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Лівобережного районного центру зайнятості в м. Дніпропетровську про визнання рішень протиправними та зобов'язати вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2016 року

Суддя О.В. Кононенко