Справа № 186/718/14-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" березня 2016 р. м. Київ К/800/63862/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Єрьоміна А.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області № 23-42-13/VI від 31.01.2014 «Про відмову у поновленні договору оренди землі орендарю фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 для комерційного використання за адресою: АДРЕСА_1, на території Першотравеньської міської ради Дніпропетровської області».

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Встановлено, що 31.01.2014 Першотравенською міською радою Дніпропетровської області прийнято рішення № 23-42-13/VI від «Про відмову у поновленні договору оренди землі орендарю фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 для комерційного використання за адресою: АДРЕСА_1, на території Першотравеньської міської ради Дніпропетровської області», яким вирішено:

відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 у поновленні договору оренди землі для комерційного використання за адресою: АДРЕСА_1, на території Першотравеньської міської ради Дніпропетровської області;

зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_4: звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» у 30-денний термін; повернути земельну ділянку власнику Першотравеньській міській раді Дніпропетровської області шляхом підписання акту прийому - передачі об'єкту оренди.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 вказаного кодексу міська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Встановлено, що предметом спору у справі є рішення органу місцевого самоврядування, пов'язане із поновленням договору оренди землі.

Відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

За таких обставин спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року (справа № 21-544а14), від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та від 9 грудня 2014 року (справа № 21-308а14).

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У частині 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 211, 220-1, 228, 230, 231 КАС України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, а постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення № 23-42-13/VI від 31.01.2014.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: