Справа № 405/1492/16-а
Суддя: Плохотніченко Л. І.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1492/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

за участю секретаря Волошиної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти рішення, зазначивши, що 02.04.2010 року управлінням Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області йому була призначена пенсія за вислугою років, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. На час призначення пенсії загальний страховий стаж роботи, в тому числі на посаді прокурора становив 21 рік 3 місяця 12 днів.

01.07.2012 року управлінням Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області, відповідно до Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов плати праці працівників органів прокуратури», якою було підвищено заробітну плату працівників прокуратури, проведено перерахунок його пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати.

Разом з тим, про підвищення заробітної плати окремим працівникам органів прокуратури свідчить прийнята 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України постанова № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», відповідно до якої було затверджено нові схеми посадових окладів.

На підставі вказаної вище постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, позивач звернувся з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області щодо проведення перерахунку його пенсії, проте в задоволенні його заяви управлінням Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області було відмовлено.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач з даним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання з'явився, надав пояснення, згідно з якими позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав пояснення, відповідно до яких позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, до якої додав довідку, видану прокуратурою Кіровоградської області від 03.02.2016 року, № 18-80 вих. - 16, відповідно до якої просив здійснити перерахунок його пенсії.

Розглянувши заяву позивача, 05.02.2016 року відповідачем було прийнято рішення № 169088 про відмову в перерахунку пенсії, яке відповідачем обґрунтоване неможливістю здійснення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з тих підстав, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, за 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто, посилаючись на зазначений відповідачем Закон, відповідач повідомив позивачу, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними вище законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, в обґрунтування вказаного вище рішення, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України.

З такими доводами відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, згідно зі ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру», № 1697-18, який був чинним на день оформлення позивачу пенсії за вислугу років - 02.04.2010 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років не залежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої щомісячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Згідно з цим же Законом (ст. 50-1) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України ( ст. 64 Конституції України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо [рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій (далі - Рішення № 5-рп/2002)].

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення № 5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Також у цьому ж Рішенні зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, за винятком тих, які проходять строкову службу, не можуть бути звільнені з військової служби до набуття права на пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з'ясуванням фактичних даних у справі суд вбачає протиправність дій відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки пенсія позивачу була призначена 02.04.2010 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, який обмежує граничний розмір пенсії позивача.

Вказане вище дає підстави суду зробити висновок про необхідність застосування при перерахунку пенсії позивачу, як працівнику прокуратури, норми, яка визначала розмір пенсії позивача у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. З урахуванням зазначеного, бездіяльність відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії є протиправною.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито

Відповідно до ст. 13 КАС України Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.14 КАС України).

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 2, 8 - 14, 94, 158-163, 167 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та прийняти рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на липень 2011 року), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-80 вих.-16 від 03 лютого 2016 року, про заробітну плату, з розрахунку 80% із середнього заробітку.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області № 18-80 вих.-16 від 03 лютого 2016 року про заробітну плату, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, несеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 80% із середнього заробітку у розмірі 11 841, 50 грн. з 01 лютого 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частин постанови відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко