Справа № П/811/2778/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 рокусправа № П/811/2778/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

при секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участю представників відповідача Альби О.В. та Дьяченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства «Маловисківський спиртовий завод» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року у справі № П/811/2778/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Державного підприємства «Маловисківський спиртовий завод» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача в дохід державного бюджету кошти в сумі 129640 гривень.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету кошти в сумі 21550 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Посадовими особами позивача відповідно до ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровоград від 29.09.2014 року і 20.10.2014 року по справі № 405/8765/14-к 1-кс/405/2575/14 та постанови старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Кіровоградській області Бравермана С.О. від 24.09.2014 року проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Маловисківський спиртовий завод" за період з 01.01.2013 р. по 01.08.2014 р., за результатами якої складено акт №07-09/114 від 04.11.2014 р. (далі за текстом - акт ревізії) (а.с.20-22).

05.12.2014 р. ДФІ в Кіровоградській області винесено вимогу №11-07-14-14/7082 про усунення порушень виявлених ревізією, згідно з якою позивач, зокрема, вимагає від відповідача усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані цими порушеннями (а.с.18-19).

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів вказану правову позицію вважає помилковою з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень, за визначенням цього Кодексу, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу).

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що для віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду визначальними є його публічно-правових характер та суб'єктний склад спірних правовідносин.

Проаналізувавши правовий зміст даного позову, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги органу державного фінансового контролю заявлені з метою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок дій підконтрольної установи (її посадових осіб), які цей орган вважає порушенням бюджетного, трудового та іншого законодавства. Так, заявник у позові вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Відшкодування шкоди є формою цивільно-правової відповідальності та інститутом приватного права.

Так, відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень частин першої-другої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Правилами статті 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, питання відшкодування матеріальної шкоди (збитків), яка, на думку позивача, завдана державі діями підконтрольної установи (не суб'єкта владних повноважень), носить приватноправовий зміст, а тому не може розглядатись та вирішуватись у порядку адміністративного судочинства. Такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства (в залежності від суб'єктного складу сторін).

Аналіз припису наведених норм дає підстави для висновку про те, що оскільки, предметом спору у цій справі не є відшкодування шкоди, яка завдана суб'єктом владних повноважень, а також те, що вимога про відшкодування шкоди не заявлена одночасно з вимогою вирішити публічно-правовий спір, вказаний спір не є справою адміністративної юрисдикції та з огляду на суб'єктивний склад заявленого позову, даний спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Одночасно колегія суддів роз'яснює позивачу, що даний спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Повний текст виготовлено 4 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Маловисківський спиртовий завод» задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року у справі № П/811/2778/15 скасувати.

Провадження у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Державного підприємства «Маловисківський спиртовий завод» про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко