Справа № 521/20220/15-а
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/33/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.

при секретарі: Малиш О.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянув адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4, за участі третьої особи управління патрульної служби у м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної служби роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4, за участі третьої особи управління патрульної служби у м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.11.2015 року близько 15 години, керуючи автомобілем ОСОБА_5, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Іцхака Рабіна був зупинений інспектором патрульної служби ОСОБА_6, який повідомив його, що відносно нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за статтею 122 ч.1 КУпАП, а саме здійснення перетину через суцільну смугу дорожньої розмітки 1.3 ПДР, по вулиці Генерала Петрова, біля будинку №46.

Після тривалого очікування на місці, де його зупинив патруль поліції приїхав ОСОБА_4 та склав щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №688710 від 09.11.2015 року, за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП, якою на нього було накладено стягнення в розмірі 255 грн. Під час винесення постанови він просив надати йому можливість дати свої пояснення у письмовій формі, але співробітники поліції відмовили йому в цьому проханні, мотивуючи це тим, що пояснення він може надати тільки в суді, а в бланку постанови він зобовязаний розписатися заздалегідь погодившись з її змістом. Надати йому копію постанови відповідач відмовився, заявивши, що постанова буде йому надіслана поштою, чим було порушено ст. 258 КУпАП.

24.11.2015 року він звернувся до управління поліції з проханням надати йому копію постанови, яка була складена відносно нього 09.11.2015 року.

14.12.2015 року він отримав рекомендованим листом постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ПС2 № 688510, від 09.11.2015 року.

Вважає дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є протиправними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 688710, від 09.11.2015 року, підлягає скасуванню.

Під час керування автомобілем 09.11.15 року по вулиці Генерала Петрова він не порушував правил дорожнього руху. Перетин суцільної смуги дорожньої розмітки 1.3, яка передбачена правилами дорожнього руху розділом 34.1 та державним стандартом 2587:2010 він не робив.

Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема відповідно до ст. 283 КУпАП «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис». Проте відповідач таких відомостей до постанови не вніс та жодного фото чи ведофіксації ніби-то вчиненого ним порушення не проводив.

У справі відсутній протокол про адміністративне правопорушення, відсутні пояснення свідків, чи потерпілих, жодного фото або відео доказу його правопорушення.

Винесена постанова не містить печатки у відведеному місці.

Відповідач відмовив йому в наданні пояснень, зокрема щодо обвинувачення його в перетині суцільної смуги дорожній розмітці, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач не ознайомив його з правами, передбаченими КУпАП, не запитав його чи має він бажання скористатися правовою допомогою, чи є у нього будь-які клопотання.

Просить суд визнати дії рядового поліції ОСОБА_4, інспектора ПС роти №1 батальцону №3, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, а постанову по справі про адміністративне правопорушення від 09.11.2015 року, серії ПС2 №688710, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 03.03.2016 року заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що 09.11.2015 року у м. Одеса по вул. Іцхака Рабіна, в районі будинку 24 позивачем було скоєно порушення ПДР, а саме вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг. Відповідач зазначив, що в місці скоєння позивачем правопорушення, дорожня розмітка є затертою та частково відсутня у звязку з проведенням ремонтних робіт дорожнього покриття. Вважає, що позивач мав можливість врахувати ці обставини та не вчиняти правопорушення. В судове засідання 11.03.2016 р. відповідач не зявився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав письмові заперечення, з яких вбачається, що 09.11.2015 року у м. Одеса по вул. Іцхака Рабіна, в районі будинку 24 інспектором патрульної служби 3-го батальйону 1-ої роти УПС у м. Одесі ОСОБА_4 було винесено постанову серії ПС2 № 5688710, якою до гр. ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, порушення вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг.

Згідно постанови серії ПС2 №5688710 від 09.11.2015 року, пояснень інспектора Яницького І.С., гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2 виїхав з прибудинкової території по вул. Генерала Петрова, в районі буд.46, здійснив перетин лінії дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія) та поїхав в сторону вул. Іцхака Рабіна, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції.

Вважає дії інспектора Яницького І.С. стосовно притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 правомірними, обґрунтованими та вчиненими на підставі чинного законодавства. Доводи позивача стосовно протиправності цих дій та скасування постанови серії ПС2 №5688710 від 09.11.2015 року безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. Зазначив, що позивач таким чином намагається уникнути установленої законом відповідальності. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №688710 від 09.11.2015 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. за те, що

він 09.11.2015 року о 15 год. 00 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_3 в м. Одеса по вул. Генерала Петрова, 46 здійснив перетин, через подвійну суцільну лінію, дорожньої розмітки 1.3, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.34.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна розмітка має таке значення 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки на цій ділянці дороги по вул. Генерала Петрова, біля буд.46 немає суцільної лінії розмітки, тому він здійснив проїзд в тому місці. Крім того, дорожніх знаків, що інформують про заборону руху ліворуч, або розпорядчих щодо руху тільки праворуч не було.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.5-1 ПДР дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п.8.5 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Однак, як зазначив позивач, в тому місці, де він здійснював рух 09 листопада 2015 року, дорожня розмітка не відповідала вимогам ПДР, що зобовязує його як водія, керуватися в своїх діях тим, що він бачить, а розмітку в даному випадку було неможливо визначити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 підтвердили факт відсутності частини дорожньої розмітки при виїзді з двору по вул. Ген. Петрова, буд. № 46 м. Одеса та те, що дорожня розмітка за вказаною адресою як у листопаді 2015 р. так і по теперішній час затерта, візуально вид лінії нанесеної на дорозі неможливо чітко встановити.

Так, відповідно до п.5.1 Національного стандарту України розмітка на автомобільній дорозі має відповідати вимогам цього стандарту і виготовляти її потрібно згідно з технічними умовами, погодженими та затвердженими в установленому порядку. Геометричні розміри елементів розмітки мають відповідати розмірам, наведеним у цих стандартах.

Відповідно до п.п.5.2.4 Національного стандарту України коефіцієнт яскравості розмітки повинен бути не менше 60% яскравості для білої розмітки.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що на дорозі, по якій він рухався 09.11.2015 року, дорожня розмітка не відповідала вимогам ПДР. Вона була затерта і візуально неможливо було чітко встановити вид лінії, нанесеної на дорозі. Вважаючи, що на даній ділянці дороги була нанесена переривчаста лінія, він здійснив маневр.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення позивачем ПДР не було вчинено умисно, а сталося із-за відсутності утримання дорожньої розмітки у належному стані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані

встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд України акцентував увагу на тому, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, а надані суду докази у вигляді фото-таблиць та відео запису не спростовують пояснення ОСОБА_2

Таким чином, дії інспектора Яницького І.С. під час оформлення матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними, упередженими, та такими, що призвели до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_2

Разом з тим, щодо клопотання позивача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі, слід зазначити наступне.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами. Втручання в повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому закриття судом першої інстанції провадження у адміністративній справі, порушеній Відповідачем відносно Позивача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії інспектора патрульної служби роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4 по винесенню постанови серія ПС2 № 688710 від 09.11.2015 року є неправомірними а

постанова серія ПС2 № 688710 у справі про адміністративне правопорушення від 09.11. 2015 року підлягає скасуванню.

Керуючись, ст.ст.6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 100, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4, за участі третьої особи управління патрульної служби у м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора патрульної служби роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4 по винесенню постанови серія ПС2 № 688710 від 09.11.2015 року неправомірними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 688710 від 09.11.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті й видрукувано в одному екземплярі.

Суддя: