Справа № 697/496/16-а
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/496/16-а
провадження № 2-а/697/39/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Льон О.М., розглянувши у скороченому порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Канівського об»єднаного управління Черкаської області про визнання неправомірними дій Канівського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та відновлення виплати пенсії, вказавши, що вона перебуває на обліку в Канівському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Черкаської області та отримувала пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та продовжувала працювати , так на даний час вона працює на посаді , на яку поширється дія Законів України «Про державну службу» . У звязку з тим, що з 01.04.2015 Канівське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Черкаської області припинило виплату пенсії , вона 09.02.2016 звернулася до Канівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області з проханням відновити їй виплату пенсії за період 01.06.2015. Однак їй було відмовлено у задоволенні її заяви з посиланням на те, що з 01 квітня 2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України « Про державну службу» не призначаються відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213- VІІІ. Позивач просить суд визнати незаконними дії Канівського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області щодо призупинення виплати їй пенсії державного службовця з 01.06.2015 року. Зобов'язати Канівське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Черкаської області виплатити їй заборгованість по пенсійним виплатам починаючи з 01.04.2015 року, а також заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання позову до суду .

Ухвалою судді від 03.03.2016 відкрито скорочене провадження. Копія ухвали направлена сторонам.

Відповідачем в установлений строк надано заперечення на позов, згідно якого відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи тим, що позивач є пенсіонером за віком, працюючим на посаді державного службовця, і у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 до нього застосовуються обмеження, зокрема, тимчасове припинення виплати пенсії за віком у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а відтак, у Пенсійного фонду відсутні законні підстави для поновлення виплати пенсії за віком з 01.04.2015.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Канівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду Черкаської області та отримує пенсію за віком з 06.06.2008 відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням ААБ № 486967 (а.с. 8). У звязку з тим, що з 01.04.2015 Канівське обєднане управління Пенсійного фонду Черкаської області припинило виплату пенсії, 09.02.2016 вона звернулася до відповідача з проханням відновити їй виплату пенсії з 1 квітня 2015 року.

Однак Канівське обєднане управлінні Пенсійного фонду Черкаської області листом від 09.02.2016 вих.. 27/П-10 відмовило позивачу у задоволенні її заяви з посиланням на те, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України « Про державну службу» не призначаються відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213- VІІІ у період роботи на спец посаді.

ОСОБА_1 працює на посаді сільського голови с. Литвинець Канівського району Черкаської області.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

З 01.04.2015р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 р. (далі - Закон № 213-VIII від 02.03.2015р.), пп. 2 п. 12 розділу І якого внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р.: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4 (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У зв'язку із тим, що у зазначений у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р., строк, тобто до 01.06.2015 p., закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом державним службовцям не призначаються, і відповідно позивач, який є державним службовцем, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом, і відповідно перестав бути особою, передбаченою у статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка була підставою для зупинення виплати пенсії з 01.04.2015р.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальність суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, вже не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015р. перестав бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015р. було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу з даної дати повинна бути поновлена до виплати, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 09.02.2016, коли отримав листа Пенсійного фонду України в Черкаській області Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що за період з 09.08.2015 позивач має право на нарахування.

Суд дійшов висновку, що відповідач дійсно з 1 червня 2015 року неправомірно допускає бездіяльність, яка полягає у тому, що він з 01.06.2015 не поновив виплату пенсії за віком позивачу, оскільки з даної дати позивач вже не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом («Про державну службу»), і відповідно став прирівняним до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах. Тому пенсійні права позивача з 1.06.2015 відповідачем порушуються і вони підлягають судовому захисту шляхом покладення на відповідача обов'язку відновити виплату позивачу ОСОБА_2 по за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

А тому, проаналізувавши вищезазначені правові норми, враховуючи положення ст..99 КАС України, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню: а саме у необхідності виплатити заборгованість пенсійних виплат, призначених їй раніше, відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 09.08.2015.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст. 94 КАС України, які відповідно, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Тому виходячи з вимог ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі на користь позивача 551 грн. 20 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163, 183-2, 186,256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Канівського обєднаного управління Черкаської області про визнання неправомірними дій Канівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Канівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», починаючи з 09.08.2015.

Зобовязати Канівське обєднане управління Пенсійного фонду Черкаської області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з 09.08.2015.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -підпис- О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Льон