Справа № 22-а-23041/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді її інстанції їгнатченко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Яворський М.А.,

суддів: їгнатченко Н.В., ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Богуславеькому районі Київської області на рішення Богуславського районного суду Київської області від 01 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Богуславеькому районі Київської області, про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено статтями 39,50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-Х1І.

Зазначав, що він є постраждалим в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом II групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону, а також, за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно -до ст. 39 Закону. України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилаючись на те, що розміри призначених йому пенсій та доплат не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом, привести їх у відповідність із Законом відповідач відмовився, просив визнати бездіяльність та відмову відповідача провести перерахунок неправомірними та зобовязати його провести відповідні перерахунки та виплати починаючи з 01.01. 2007 року.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 01 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного Фонду України в Богуславеькому районі у відмові перерахунку та виплаті ОСОБА_3 пенсії та додаткової пенсії, а також доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Богуславеькому районі Київської області, провести перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та виплатити ОСОБА_3 як інваліду 2 групи, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції від 28 лютого 1991 року, як особі віднесеної до категорії 1, і виплатити доплату із розрахунку вісім мінімальних пенсій за віком, за періоди з 09 липня 2007 року по 31.12.2007 року; з 22 травня 2008 року по 31.12.2008 року; з 01 січня 2009 року по день постановления даного рішення. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Богуславеькому районі Київської області перерахувати і виплатити ОСОБА_3 , як інваліду 2 групи, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції від 28 лютого 1991 року, додаткову .пенсію із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, за періоди з 09 липня 2007 року по 31.12.2007 року; з 22 травня 2008 року по 31.12.2008 року; з 01 січня 2009 року по день постановления даного рішення. Звільнено Управління Пенсійного Фонду України в Богуславеькому районі від сплати мита відповідно до ст. 4 п. 34 Декрету України «Про Державне мито». Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області на користь ОСОБА_3 судові витрати за ІТЗ в розмірі 37 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом II групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону.

Відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір його пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем державна та додаткова пенсія виплачувалась в розмірі, встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України,які суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в значно меншому розмірі, ніж встановлено зазначеними нормами Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися статтями 50, 54 цього Закону, а не постановами Кабінету Міністрів України

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за №6рп/2007 та рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України пункт 28 розділу 11 «Внесення змін до законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким змінено статті 50,54 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Дане рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому статті 39,50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції,

Прийнявши до уваги наведене, суд обгрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір додаткової пенсії відповідно до статей 39, 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посилання на відсутність бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197,198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У X В А Л If Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 01 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 сг. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: / підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_2