Справа № 802/4062/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4062/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

09 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Бабія Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Тростянецького районного суду Вінницької області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бершадської об'єднаної податкової інспекції, Тростянецького районного суду, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В ході судового розгляду адміністративної справи судом першої інстанції позивач відмовилась від частини позовних вимог, зокрема, заявлених до Тростянецького районного суду, Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 22.01.2016 року відмову прийнято, а провадження у справі у зазначеній частині позовних вимог закрито.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.01.2016 року в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 02.03.1990 року працює в Тростянецькому районному суді Вінницької області на посаді секретаря судових засідань.

Тростянецьким відділенням Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено перевірку, передбачену Законом України «Про очищення влади». Для перевірки надавалися копії заяви особи про проведення перевірки, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також інші документи копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по-батькові, видачу паспорта та місце реєстрації, документа, що підтверджує реєстрацію у державному реєстрі фізичних осіб платників податків, трудової книжки.

За результати проведеної перевірки відповідачем складений Висновок від 31.08.2015 року за №1340 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», яким встановлено, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених пп. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно. Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав) відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

У зв'язку із врахуванням додатково виявлених обставин, щодо опрацювання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідачем надано доповнення до Висновку про результати достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 31.08.2015 №1340, відповідно до яких та з урахуванням наданих пояснень декларантом встановлено, що ОСОБА_2 у декларації вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах визначених Законом України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

Згідно відповіді Тростянецького відділення Бершадської ОДПІ від 23.11.2015 року №2120 на запит Тростянецького районного суду Вінницької області №701/15 від 12.11.2015 року щодо уточнення інформації про результат перевірки зазначено, що дані реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, мають розбіжності з поданою інформацією в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_2 Зокрема, останньою в декларації не вказано нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою смт. Тростянець по вул. 20-го Партз'їзду.

На пояснення позивача щодо того, що на право представляти інтереси з будь яких питань стосовно належної їй 1/10 частини вказаної будівлі нею було видано довіреність від 20.02.2013 року податковим органом зазначено, що оскільки дана довіреність не позбавляє права власності позивача на вказану будівлю, тому до Тростянецького районного суду були надіслані доповнення від 06.11.2015 року №2145 до висновку від 31.08.2015 року.

Крім того, відповідач, керуючись п. 29 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", було направлено копії зазначеного доповнення до Міністерства юстиції України.

Вважаючи вказане доповнення, прийняте за результатами додаткової перевірки, протиправним та складеним з порушенням порядку проведення такої перевірки, позивач звернулась до суду з вимогою щодо скасування доповнення до висновку №2145 від 06.11.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки факт відсутності в декларації позивача за 2014 рік належного їй майна підтверджений в ході розгляду справи, тому доповнення до висновку відповідача про результати перевірки від 06.11.2015 № 2145 є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції проаналізувавши норми законодавства про очищення влади, обгрунтовано прийшов до висновку, що оскарженню рішення контролюючого органу, яке приймається за результатами перевірки достовірності відомостей підлягає саме Висновок. В контексті ж спірної ситуації, що склалася позивач оскаржує виключно доповнення до Висновку перевірки, яке є невід'ємною частиною самого Висновку та не підлягає оскарженню самостійно.

Виникнення наслідків для позивача через не зазначення в декларації відомостей необхідно встановлювати у сукупності з перевіреною інформацією щодо часу набуття (відчуження) права власності на таку будівлю та відповідністю вартості майна наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, здійснив повний та обгрунтований аналіз норм чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини між сторонами справи.

Судова колегія апеляційної інстанції, в ході вивчення матеріалів даної справи зважає на наступне.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист (ч. 2 ст. 1 Законом України «Про очищення влади» №1682-VII від 16.09.2014 року (надалі - Закон)).

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563).

Згідно із вказаним Порядком № 563 виключно органом ДФС на запит формується висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна, зазначених у декларації, інші органи перевірки надають на запити відповіді та судові рішення (п.29, 30, 35).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 (далі - Порядок №1100).

Пунктом 3 цього Порядку №1100 визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки., який включає такі складові:

Відповідно до п.4 даного Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

В силу вимог пп.3-4 п.6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Як було встановлено судом першої інстанції, із отриманої відповіді з Державної реєстраційної служби Тростянецького РУЮ, податковим органом встановлено, що у позивача станом на 01.01.2015 року у Державному реєстрі речових прав рахується два об'єкти нерухомого майна: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Вінницька область, смт. Тростянець, вул. Котовського, 24 та нежитлове приміщення за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. ХХ Партз'їзду, 16. Один об'єкт нерухомого майна, а саме нежитлова будівля за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. ХХ Партз'їзду, 16, не відображена в 3 розділі декларації за 2014 рік, що і стало підставою для складання Бершадською ОДПІ оскаржуваного доповнення №2145 від 06.11.2015 до висновку від 31.08.2015 №1340.

В наданих позивачем письмових пояснень, остання не заперечувала встановленої контролюючим органом обставини та повідомила, що не зазначала вказану будівлю у декларації з підстав її відчуження за довіреністю.

Суд першої інстанції достатньо обгрунтовано оцінив надані позивачем пояснення в розрізі положень статті 237 ЦК України, де чітко визначено, що при передачі права користування та розпорядження фізичною особою - власником на підставі довіреності іншій особі право власності на річ залишається незмінним, в такому випадку не здійснюється відчуження майна та права розпорядження власності залишається за довірителем - власником. Право власності ж припиняється у разі відчуження власником свого майна (п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України).

Окрім викладеного, в ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції позивач просила судову колегію з'ясувати питання про притягнення до відповідальності посадових осіб податкового органу, які допустили помилку при складанні висновку від 31.08.2015 за №1340, посилаючись на наказ ГУ ДФС у Вінницькій області від 11.11.2015 року за № 381 (т. 2, а.с. 35-38).

Представник відповідача, надаючи пояснення з даного приводу, підтвердив факт притягнення посадових осіб податкового органу, яку допустили вказану помилку, до відповідальності, однак пояснив, що в даному судовому засіданні надати докази про притягнення винних осіб до відповідальності, не має змоги.

Вислухавши аргументи позивача та пояснення представника відповідача судова колегія не вбачає за доцільне витребовувати докази про притягнення осіб, що допустили помилку при складанні висновку від 31.08.2015 року за № 1340, з огляду на те, що у винесеному 11.11.2015 року наказі № 381 встановлено, що за результатами здійснених перевірочних заходів щодо ОСОБА_2 завідувачем сектору Моцак С.О. складено висновок від 31.08.2015 року № 1340 із порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України від 03.11.2015 року № 1100, а саме, висновок не відповідає наявній податковій інформації про майно, декларантом ОСОБА_2 в декларації не вказано об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля площею 16 м.кв., про що не зазначено у висновку. В даному випадку для прийняття рішення в розрізі заявлених позивачем вимог у даній справі витребовування вищезазначених доказів на разі не є необхідним.

Таким чином, виходячи з викладеного, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо непорушності будь-яких прав позивача внаслідок факту винесення оскаржуваного висновку Бершадської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про результати перевірки та доповнення до зазначеного висновку і на разі не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог закону рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для його скасування, оскільки обов'язковою умовою визнання його протиправним та скасування є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів ним рішенням чи дією.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 березня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.