Справа № 2-а-62/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-62/2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року Суддя Путивльського районного суду Гриценко П.П. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі (далі ПФУ) про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що він є дитиною війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога у 2006р. йому не надавалася , аз січня 2008р. виплачувалася лише в розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком незважаючи на те , що рішенням Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1-29/2007 визнано неконституційними положення п. 12 ст.71 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006р., якими зупинялась дія ст.. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Частково за рішенням Путивльського районного суду Сумської області було виплачено за 2007-2008 роки у розмірі 30%.

У звязку з цим просив зобовязати відповідача нарахувати і виплатити йому як дитині війні щомісячну соціальну допомогу за 2008-2009 роки в сумі 979 грн. 20 коп.

Позивач свої позовні вимоги підтримує , просить справу розглянути у його відсутність ( а.с. 8).

Відповідач надіслав суду свої письмові заперечення ( а.с. 11), в яких просив розглянути справу у його відсутність і відмовити в позові з наступного :

-згідно зі ст. 7 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених цим законом , здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України , кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України . Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77,110 Закон України « Про державний бюджет України на 2006 рік», ст. ст. Закон України « Про державний бюджет України на 2007 рік», а рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотної дії у часі не має . У 2008 році позивачу виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі, передбаченому п. 41 розділу ІІ Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».Також має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений статтею 28 Закону України « Про загальнообвязкове державне пенсійне страхування» , не може бути застосований в силу ч.3 цієї статті . Наполягали на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду , встановленних ч.1 ст. 100 КАС України , які позивач пропустив без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав .

Судом встановлено , що позивач у справі , відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі (а.с. 4,12).

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності , втрати годувальника, безробіття від них обставин, а також у старості та і в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачено , що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком . Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення спору , крім того, це право гарантується Конституцією України ( ст.. 46 Конституції України).

Згідно ст.. 7 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених цим Законом , здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року були внесені зміни до статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено , що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії , виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки встановленої для учасників війни.

Як вбачається з довідки Управління ( а.с. 12), позивач як дитина війни таке підвищення до пенсії отримав у 2009 році: за січень грудень по 49 грн. 80 коп. Надбавка дітям війни відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» , в розмірі 30 % , згідно рішення суду виплачена по 31 грудня 2008 року.

Відповідно до постанови Путивльського районного суду № 2-а-679/09, від 30 березня 2009р., яка набрала законної сили УПФ у Путивльському районі зобовязане нарахувати ОСОБА_1, недоплачене підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» , за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року і з 22 травня по 31 грудня 2008 року , ( а.с.7).

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано такими , що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ) положення пункту 41 розділу ІІ Закону України « Про державний бюджет України на 2008рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або ії окремі положення , що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те , що поняття « мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в статті 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визнання пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються дітей війни відповідно до ст.. 6 Закону « Про соціальний захист дітей війни» , не є переконливим.

Положення статті 28 « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування «, не є перешкодою для застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсію за віком , оскільки чинним законодавством не встановлено іншого , крім передбаченого частиною першою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії ,передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії , оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобовязань , покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009 році і ПФУ з 01.01.2009 року повинно було виплачувати позивачу підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам , які мають статус дитини війни єх безпідставними , оскільки відповідно до Закону України « Про загальообовязкове державне пенсійне страхування « рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч.2ст.46 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , яка визначає , що нараховані суми пенсії , не отримані з вини органу , що призначає та виплачує пенсію , виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку Управління нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню , оскільки суд не в праві перебирати на себе функцію державного органу , якому такі повноваження надані законом.

Однак , виходячи зі змісту позову , з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частині не виконання приписів ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», що призвело до порушення прав позивача на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таке підвищення з 01.01.2009 року по 15.01.2010 року , тобто по день винесення рішення у справі, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст.94 КАС України підлягають присудженню з державного бюджету України на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 , 46, 75, 92, 152 Конституції України, ст. 73 Закону України « Про Конституційний Суд України», ч. 1 ст.28 Закону України « Про загальообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 3,6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», ст..ст.8-11,71, 94,122,160-163 КАС України , суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищення її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 01.01.2009 року по 15 січня 2010 року.

У задоволенні інших вимог відмовити .

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання її копії заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2