Справа № 206/6838/15-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/6838/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"17" лютого 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі: Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року відкрито провадження по адміністративній справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та про зобов'язання до вчинення дії. Справу призначено до розгляду в порядку скороченого провадження. Запропоновано відповідачу подати в десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, письмові заперечення проти позову із посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

18 січня 2016 року від представника відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська надійшли заперечення.

Ухвалою від 26 січня 2016 року призначено до судового розгляду справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та про зобов'язання до вчинення дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в травні 2015 року він звернувся в Управління пенсійного фонду України в Самарському район м. Дніпропетровська з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надав для цього всі необхідні документи. Але згідно Витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань, зв'язаних з призначенням та перерахунком пенсій №44 від 06.05.2015 року комісія прийняла рішення про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 в зв'язку з наявністю розбіжностей в наданих документах. Детально вивчивши підстави відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 та з'ясувавши, що в призначенні пенсії було відмовлено незаконно, він повторно звернувся з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2. Але отримав відповідь від 11.12.2015 року №Ш-64/02/17, якою йому в призначенні пільгової пенсії було повторно відмовлено в зв'язку з неприйняттям документів для підтвердження пільгового стажу роботи. Вважає дії відповідача неправомірними. Згідно документів, наданих ним для підтвердження трудового стажу, він за станом на 11 березня 2015 року, тобто на момент досягнення 56 років, з урахуванням служби в армії складає більше 25 років, а саме 25 років 2 місяці, 5 днів, як і встановлено ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". В період з 01.10.1981 року по 01.11.1993 року він працював в спеціалізованому управлінні № 12 спеціалізованого тресту "Укрнафтогазмонтаж" в якості електрозварювальника, що підтверджується записом в трудовій книжці, а також довідкою підприємства від 30.10.2004 року. Період його роботи з 01.10.1981 року по 31.12.1991 року в якості електрозварювальника підпадає під список №2, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Згідно розділу XXXII цього списку передбачена професія "електрозварювальники та їх підручні". Таким чином, запис в трудовій книжці про період його роботи в якості електрозварювальника з 01.10.1981 р. по 31.12 1991 року (10 років 2 місяці) свідчить про те, що цього стажу достатньо для призначення пільгової пенсії за віком з 56 років. Записів в трудовій книжці та довідки від 30.10.2004 року, яка підтверджує його пільговий стаж та умови роботи, достатньо для вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах. Також ним були надані довідки на підтвердження зміни назви підприємства, на якому він в цей період працював. Копія наказу №2 від 06 01.1998 року "Про результати атестації робочих місць по умовах праці для визначення права працівникам на пільгове забезпечення", на який є посилання в рішенні комісії №44 та у відповіді від 11.12.2015 р., не має до нього жодного відношення. Цей наказ був виданий в той період, коли він на підприємстві не працював. Наказ зворотної сили не має. Крім того, посилання на Постанову КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року є безпідставним, так як він вважає, що повинен бути врахований пільговий стаж до 31.12.1991 року, тобто до вступу в дію постанови. Його вини в тому, що мають місце розбіжності в наказах про прийняття на роботу та звільнення з роботи за період з 01.10.1981 року по 01.11.1993 року, зазначені в записах в трудовій книжці та в пільговій довідці, немає. Але змістом пільгової довідки з посиланням на накази підтверджується, що він працював в якості електрозварника ручної електродугового зварювання з 01.10.1981 року по 01.11.1993 року. Довідка видана на підставі наказів, особистої картки форми №Т-2, технологічної карти. Незаконними діями відповідача порушуються його законні права та інтереси, так як він не отримує пільгову пенсію з 11 березня 2015 року.

На підставі викладеного просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м Дніпропетровська щодо відмови в призначенні йому пільгової пенсії за списком № 2, затвердженим Постановою Ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська призначити йому пільгову пенсію за списком № 2, затвердженим Постановою Ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, з 11 березня 2015 року (а.с.2-3).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що він працює у СУ 12. В 1980 році він поїхав на курси зварювальника, які він пройшов та почав працювати. До 1993 року він працював електрозварювальником. Потім працював на інших роботах. Коли йому виповнилося 56 років, він подав заяву до пенсійного фонду для нарахування пільгової пенсії, але йому відмовили. Представник позивача зазначила, що у ОСОБА_1 дві трудові книжки, оскільки одну при переїзді підприємства її втратили, завели нову, а потім знайшли першу. В першій трудовій книжці зазначено, що він прийнятий машиністом, проходив навчання, 5 розряд дугового електрозварювальника. В нових списках було внесено зміни, але вони до ОСОБА_1 значення не мають. Є довідка де зазначено, що працював зварювальником.

Представник відповідача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з неможливістю прибуття представника в судове засідання.

Також від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли заперечення, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (список № 2) 26.03.2015 року.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період робот і на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 застосовуються Списки № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після 01.01.1992 - постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36.

До 01.01.1992 року правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2 користувалися працівники на новому будівництві розділ XXIX "Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також наземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Після 01.01.1992 року внесені зміни і відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділ XXVII "Будівництво, реконструкція, технічне переобладнання, реставрація і ремонт будівель, споруд та інших об'єктів" правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2 окрім працівників, які працюють на новому будівництві, користуються працівники, які працюють і на ремонті, реконструкції, переобладнанні будівель.

Таким чином, в разі наявності у особи після 01.01.1992 року (після внесення змін) пільгового стажу роботи на ремонті, реконструкції, переобладнанні будівель, до пільгового стажу підлягає зарахуванню весь період роботи на цих посадах, тобто і до 01.01.1992р.

ОСОБА_1 надав трудові книжки; довідку № 1/267 від 30.10.2004 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 01.10.1981р. по 01.11.1993р.; копію наказу № 2 від 06.01.1998 про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівникам на пільгове пенсійне забезпечення по підприємству Спеціалізоване управління № 12 Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд»; довідку № 53 від 30.03.2015 про заробітну плату; копію наказу № 32 від 02.03.2009 про передачу балансу головних засобів; лист № 93 від 19.03.2015р. про перейменування підприємства.

Довідка підприємства № 1/267 від 30.10.2004 про пільговий стаж роботи не може підтвердити, оскільки в довідці підприємства № 1/267 від 30.10.2004 зазначено, що він працював у спеціалізованому управлінні № 12 акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" на посаді електрозварника ручної електродугової зварки у період з 01.10.1981р. по 01.11.1993, з посиланням на Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів № 1173 від 22.08.1956.

В додаток до запиту надано копію наказу № 2 від 06.01.1998 "Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівникам на пільгове пенсійне забезпечення ". Відповідно до цього наказу посада електрозварника ручної зварки атестована по Списку № 2 (розділ XXXIII, поз. 906), затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991. Також, в наказі зазначеній посаді, мають право на пільгову пенсію по Списку № 2 - відділ головного механіка та лінійні дільниці. Однак, ні в довідці підприємства, ні в наданій трудовій книжці, взагалі не зазначено в якому структурному підрозділі він працював.

Також він не надав пояснення наявності двох трудових книжок. При цьому, мають місце розбіжності в наказах про прийняття та звільнення з роботи за період з 01.10.1981 по 01.11.1993, зазначені в записах трудових книжок та в пільговій довідці.

Таким чином, за наявності вищезазначених розбіжностей, врахувати надані документи для підтвердження пільгового характеру роботи з 01.10.1981 по 01.11.1993, немає підстав.

З 01.01.2015 року вступив в дію Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України», в якому відповідно до частини 3 заключних положень встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються у 2015 та 2016 роках виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки».

Управлінням було направлено лист до ПАТ «Укргазбуд» з повідомленням, що відповідно до статті 13-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.02.2010 № 53, для підтвердження достовірності довідки виданої ОСОБА_1 необхідно провести перевірку первинних документів, на підставі яких були видані дані довідки.

Надійшла відповідь від ПАТ «Укргазбуд», в якій зазначено, що не можливо надати необхідні документи для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1

Також ОСОБА_1 дізнався про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах 08.06.2015р.

Позовну заяву до Самарського районного суду м. Дніпропетровська було подано 17.12.2015р.

З огляду на викладене, ним порушено встановлений законодавством шестимісячний термін для звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії управління щодо відмови пільгової пенсії за списком № 2 без задоволення (а.с.16-19).

Вислухавши доводи та пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 28 липня 1976 року, ОСОБА_1 з 01.10.1981р. по 01.11.1993р. працював в спеціалізованому управлінні № 12 спеціалізованого тресту "Укрнафтогазмонтаж" в якості електрозварювальника (а.с.4-6).

З трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається, що він 01.10.1981р. по 01.11.1993р. працював в спеціалізованому управлінні № 12 АТФ "Укргазбуд" в якості електрозварювальника (а.с.7).

Суд приймає за дійсне доводи позивача про наявність двох трудових книжок, оскільки друга була заведена у зв'язку з тимчасовою втратою при переїзді підприємства.

З довідки Акціонерного товариства фірма "Укргазбуд" від 30 жовтня 2004 року № 1/267 вбачається, що ОСОБА_1 працював у спеціалізованому управлінні № 12 акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" на посаді електрозварника ручної електродугової зварки у період з 01.10.1981р. по 01.11.1993, з посиланням на Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів № 1173 від 22.08.1956. Робота була постійною, на роботі був зайнятий повний робочий час, зварка велася ручним електродуговим способом (а.с.8).

З наказу № 2 акціонерного товариства фірма "Укргазбуд" спеціалізоване управління № 12 від 06.01.1998 "Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівникам на пільгове пенсійне забезпечення" від 06 січня 1998 року посада електрозварника атестована по Списку № 2 (а.с.9).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань зв'язаних з призначенням та перерахунком пенсії № 44 від 06.05.2015р. вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 в зв'язку з наявністю розбіжностей, а саме ні в довідці підприємства, ні в наданій трудовій книжці, взагалі не зазначено в якому структурному підрозділі працював ОСОБА_1 Також мають місце розбіжності в наказах про прийняття та звільнення з роботи за період 01.10.1981р. по 01.11.1993р., зазначені в записах трудових книжок та в пільговій довідці (а.с.10).

Згідно з відповіді Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська від 11.12.2015р. № 111-64/02/17 надані ОСОБА_1 додатково документи для підтвердження пільгового характеру роботи з 01.10.1981р. по 01.11.1993р. враховані не були, тобто йому знову було відмовлено (а.с.11).

З відповіді Публічного акціонерного товариства "Укргазбуд" від 21.12.2015р. № 355 вбачається, що архівні документи (кадрові, обліково-фінансові, бухгалтерські тощо, крім бухгалтерських документів постійного зберігання (особові рахунки), які не зберігалися в м. Києві по вул. Пироговського, 19, к.2) АТФ "Укргазбуд" та його відокремленого структурного підрозділу Спеціалізованого управління № 12. 01.07.2005 року ОСОБА_7 генеральний директор акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" був поновлений на посаду Генерального Директора АТФ «Укргазбуд» та отримав доступ до приміщення по вул. Пироговського, 19, корп.2 , але виявив що всі архівні документи АТФ «Укргазбуд» відсутні за місцем їх зберігання про що ним була написана заява до Наглядової ради АТФ «Укргазбуд». Тому, ПАТ «Укргазбуд» не має документально підтверджених підстав для надання ОСОБА_1 довідки на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в зв'язку із відсутністю документів на підставі яких вона видається, а також надати виписки з наказів про проведення атестації робочих місць, перелік професій і посад, робочі місця яких атестовані, погоджений з державною експертизою умов праці зважаючи на відсутність таких наказів (а.с.21-22).

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію за віком на пільгових умовах, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті на повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на вищезазначених роботах.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до розділу ХХХІІ Списку № 2 затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року право на пільгову пенсію мають електрозварювальники та їх підручні.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період робот и на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 застосовуються Списки № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після 01.01.1992 - постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36.

Відповідно до п.п. 4, 7, 9 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою ПФ України від 10 листопада 2006 року № 18-1 - комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України, основними завданнями Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку. Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи. Для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи заяву про підтвердження стажу роботи.

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач дійсно працював електрозварювальником у спеціалізованому управлінні № 12 "Укргазбуд" відповідно до розділу ХХХІІ Списку № 2 затвердженого постановою Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року у зв'язку з чим має право на пільгову пенсію. Наявність цього права особи не повинно залежати від невиконання чи неналежного виконання адміністрацією роботодавця обов'язків з атестації робочих місць та збереження документів.

Крім того відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем настання пенсійного віку. Оскільки, відповідачем порушені права позивача на отримання пенсії на пільгових умовах, то датою призначення позивачу пенсії слід вважати 11.12.2015 року - дата повторного подання заяви позивачем до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справі відсутня сама заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Самарському район м. Дніпропетровська, дату повторного звернення він не повідомляє, тому суд вважає, що вона відповідає даті відповіді Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська, а саме 11.12.2015р.

Що стосується вимог позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 з 11 березня 2015 року, тобто з дати його народження, то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звертався в травні 2015 року в Управління пенсійного фонду України в Самарському район м. Дніпропетровська з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надав для цього всі необхідні документи.

Дізнався про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах 08.06.2015 року.

Позовну заяву до Самарського районного суду м. Дніпропетровська було подано 17.12.2015 року.

З огляду на викладене, позивачем порушено встановлений законодавством шестимісячний термін для звернення до адміністративного суду, тому вимога про призначення пенсії саме з 11 березня 2015 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статями 8, 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Суд при вирішенні справи керується принципом законності. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була подана заява до Управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надано всі необхідні документи, він має необхідний стаж для призначення пільгової пенсії за списком № 2.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку що відповідачем було безпідставно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2, а тому позовні вимоги щодо визнання дій неправомірними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

керуючись ст.ст. 3, 19, 21, 46, 64, 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7-11, 17-19, 71, 99, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 11 грудня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.О. Сухоруков