Справа № 465/31/16-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.03.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Масендич В.В.

при секретарі - Левицькому М.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_3, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПСЗ №127252 від 31 грудня 2015 року. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Мотивує позов тим, що інспектор УПП м. Львова ОСОБА_3 помилково прийшов до висновку про порушення нею п. 17.1 Правил дорожнього руху, оскільки інспектором не надано належної оцінки всім обставинам справи та не враховано положень п. 17.2 Правил дорожнього руху, згідно якого водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відтак, вважає, що постанова є безпідставною, необґрунтованою, незаконною, просить суд скасувати таку.

Відповідачем - Управлінням патрульної поліції м. Львова на адресу суду були поданні письмові заперечення, в яких Управління просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити, вважає, що інспектором Дмитрук А. С. правомірно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оскільки Правилами дорожнього руху заборонено на смугах руху маршрутних транспортних засобів будь-який рух, зупинку, стоянку транспортних засобів, відмінних від маршрутних.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено, що 31 грудня 2015 року інспектором Управління патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №127252 від 31 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В оскаржуваній постанові інспектор поліції ОСОБА_3 вказує, що 31.12.2015 р. о 09 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з НОМЕР_1 на вул. Городоцькій, 155 у м. Львові позивач здійснила зупинку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушила вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Суд критично оцінює заперечення Управління патрульної поліції м. Львова, що згідно знаку п. 17.1 ПДР України, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі; якщо смуга руху маршрутних транспортних засобів позначена знаком 5.8 або 5.11 і відокремлена суцільною широкою лінією дорожньої розмітки 1.2, на ній заборонено будь-який рух і в'їзд для зупинки, а також стоянки інших транспортних засобів, оскільки з наявної в матеріалах справи фотографії вулиці Городоцької, 155 у м. Львові, вбачається що смуга для руху маршрутних транспортних засобів відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки.

Жодних інших доказів, які б вказували на протилежне відповідачами суду всупереч вимог ч. 2 ст. 72 КАС України не надано.

Згідно п. 17.2 Правил дорожнього руху, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно п. 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Таким чином, з врахуванням наведених законодавчих положень, зупинка на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини, не є порушенням п. 17.1 ПДР, відтак не містить ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всупереч наведеному, інспектором УПП у м. Львові складено постанову та накладено на позивача адміністративне стягнення. Тому, постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №127252 від 31 грудня 2015 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, є неправомірною та підлягає скасуванню.

Щодо заперечень Управління патрульної поліції м. Львова щодо несплати позивачем судового збору за подання адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»» від 23 січня 2015 року №2, питання справляння судового збору, крім Закону «Про судовий збір», регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис частини четвертої статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону N 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (Закон N 3674-VI) (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону N 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону «Про судовий збір».

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 122, 276, 280, 287, 288, 289, 291, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 17, 18, 19, 71, 72, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №127252 від 31 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Масендич В.В.