Справа № 821/1636/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/1636/14

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області про визнання дій протиправними, скасування наказу від 18 листопада 2013 року №757, -

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області подало апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постановою від 10 червня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд у повному обсязі задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області про визнання дій протиправними, скасування наказу від 18 листопада 2013 року №757.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області щодо видачі наказу від 18 листопада 2013 року №757 про анулювання дозволів №36.13.65, №37.13.65 від 21 лютого 2013 року ФОП ОСОБА_1, а також визнав протиправним та скасував наказ територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області від 18 листопада 2013 року №757.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що законами від 08.09.2004р. №1985-ІV та №1896-ІV Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію Міжнародної організації №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості 1й торгівлі та Конвенцію Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, відповідно до яких інспекторам праці надано право, за умови, наявності відповідних документів, що засвідчують їхні повноваження, безперешкодно та без попереднього повідомлення приходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-які перевірки, контроль і розслідування, які вони можуть вважати необхідними, щоб переконатися у тому, що законодавчі положення дотримуються роботодавцем.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, при здійсненні висновків про відсутність належних доказів в підтвердження надіслання 30.07.2013р. ОСОБА_1 повідомлення про проведення планового заходу з перевірки виробничого об'єкта суб'єкта господарювання, не вжив заходів щодо сприяння отримання зазначеної інформації в порядку ст.71 КАС України, яка знаходиться у володінні Херсонської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що в акті про відмову у допуску посадових осіб відповідача до перевірки підставою такого не допуску позивач зазначив неправильне оформлення документів на перевірку, тоді як статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для не допуску суб'єктом господарювання посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу визначено лише непред'явлення направлення на перевірку та службового посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю).

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 22.07.2013р. територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Херсонській області складено повідомлення № 713 про проведення з 20 серпня 2013 року по 23 серпня 2013 року планової перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки виробничих об'єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Того ж дня начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області видано провідному державному газотехнічному інспекторові Державної інспекції нагляду в промисловості та за об'єктами підвищеної небезпеки ОСОБА_2 направлення на проведення перевірки № 713.

В підтвердження надіслання ОСОБА_1 30.07.2013р. повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкта господарювання відповідач надав копію фіскального чеку про здійснення поштової операції №0653. Зазначену квитанцію суд першої інстанції визнав неналежним доказом повідомлення позивача про проведення перевірки та, з посиланням на положення Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, зазначив, що відповідачем не пред'явлено до суду ані копії повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення з інформацією про дату отримання, ані опису вкладення направленої 30.07.2013р. кореспонденції.

Суд першої інстанції не прийняв в якості належного доказу сповіщення позивача про проведення контролюючого заходу, а саме зроблену газотехнічним інспектором позначку на повідомленні про вручення його оператору ОСОБА_3 - 05.08.2013р. о 13:50 год., оскільки даний запис не містить підпису уповноваженої особи та не доводить факту правомірності дій відповідача при повідомленні ОСОБА_1 про проведення планової перевірки.

У зв'язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача про проведення перевірки, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно, відповіднодо до п.2.16 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України 11 серпня 2011 року № 826, ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не допустив посадову особу територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області до здійснення перевірки.

Також суд першої інстанції встановив, що 21 серпня 2013 року ОСОБА_1 складений акт відмови у допуску до перевірки у зв'язку з неправильним оформленням документів на перевірку, на підставі якого 22 жовтня 2013 року провідний державний газотехнічний інспектор Державної інспекції нагляду в промисловості та за об'єктами підвищеної небезпеки ОСОБА_2 склав на ім'я начальника теруправління службову записку із пропозицією розглянути питання про анулювання дозволів від 21 лютого 2013 року на виконання робіт підвищеної небезпеки №37.13.65 та на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки №36.13.65 у відповідності до вимог ст. 21 Закону України «Про охорону праці» (створення перешкод при проведенні перевірки) та п. 17 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

18 листопада 2013 року відповідач видав наказ №757, яким, на підставі ст.21 Закону України «Про охорону праці», прийнято рішення про анулювання дозволів від 21 лютого 2013 року, виданих територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Херсонській області.

Суд першої інстанції, з посиланням на ч.12 ст.21 Закону України «Про охорону праці», згідно якої підставою для анулювання дозволу є створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, дійшов висновку про відсутність підстав для анулювання ОСОБА_1 відповідних дозволів. Зважаючи на факт неодержання позивачем порядку повідомлення про проведення планової перевірки, що є обов'язковою стадією, яка включена до порядку здійснення державного нагляду, за висновкам суду першої інстанції, у діях позивача відсутнє створення перешкод посадовій особі теруправління під час проведення контролюючого заходу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржений наказ від 18.11.2013р. №757 про анулювання дозволів порушує права суб'єкта господарювання та підлягає скасуванню, оскільки всупереч визначеним законом принципам щодо обов'язкової наявності підстав, об'єктивності і неупередженості при здійсненні державного нагляду (контролю), відповідач при неодержанні ФОП ОСОБА_1 повідомлення про здійснення планового заходу, вчинив дії щодо його проведення, а позивач, в свою чергу, використав гарантоване законом право недопуску посадових осіб Держгірпромнагляду України до перевірки.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є дії територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області щодо видачі наказу від 18 листопада 2013 року №757 про анулювання дозволів №36.13.65, №37.13.65 від 21 лютого 2013 року ФОП ОСОБА_1, а також правомірність наказу територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області від 18 листопада 2013 року №757.

Підставою для винесення спірного наказу про анулювання дозволів Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області зазначено частина 12 статті 21 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої підставою для анулювання дозволу є створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Таким чином, для вирішення питання щодо правомірності наказу від 18 листопада 2013 року №757 про анулювання дозволів №36.13.65, №37.13.65 від 21 лютого 2013 року ФОП ОСОБА_1, з'ясуванню, передусім, підлягає факт створення позивачем перешкод для проведення посадовим особам територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинен містити конкретні календарні дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

В матеріалах справи відсутній затверджений органом державного нагляду (контролю) план здійснення заходів державного нагляду (контролю), з якого можливо було б встановити, що перевірка ФОП ОСОБА_1 була плановою, як про це зазначено в повідомленні про проведення перевірки від 22.07.2013р. та в направленні на її здійснення від 22.07.2013р.

Згідно ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Зазначена норма кореспондується з положеннями п.2.16 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України 11 серпня 2011 року № 826.

В підтвердження виконання вказаних норм щодо повідомлення суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу апелянт надав квитанцію ХД УДППЗ «Укрпошта» від 30.07.2013р. за №0653, в якості підтвердження направлення 30 липня 2013 року на адресу позивача повідомлення №713 від 22.07.2013р. про проведення з період з 20 серпня по 23 серпня 2013 року планової перевірки системи газопостачання АГЗП за адресою: м.Херсон, Бериславське шосе, 36.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суд першої інстанції про те, що вказана квитанція не є належним доказом, повідомлення позивача про проведення планового заходу, в розумінні ч.1 ст.70 КАС України, оскільки цей доказ не містить інформації щодо предмету доказування, а саме: змісту поштового відправлення та відомостей щодо дати його отримання.

Повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, є єдиним доказом вручення адресату відповідного поштового відправлення, який під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не надав.

Апеляційний суд не бере до уваги наданий апелянтом в якості доказу завчасного повідомлення позивача про проведення перевірки лист Херсонської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 18.06.2014р., яким на запит відповідача повідомлено, що рекомендований лист відправлений 30.07.2013р. на ім'я ОСОБА_1 надійшов за призначенням 31.07.2013р. і в цей же день вручений адресату, оскільки на час виходу посадових осіб відповідача для проведення перевірки ОСОБА_1 у них були відсутні відомості про повідомлення позивача про проведення планового заходу.

Апеляційний суд зазначає, що цей лист не був наданий відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено тягар доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративному суді, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3, ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області суду про наявність доказів про належне повідомлення позивача про проведення перевірки, зазначення причин неможливості їх надання чи заявлення клопотання про сприяння у їх витребуванні. Таким чином, апеляційний суд вважає що суд першої інстанції правомірно ухвалив оскаржену постанову на підставі наявних доказів.

Частиною 2 статті 195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

Обставин обґрунтованого ненадання апелянтом до суду першої інстанції листа Херсонської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 18.06.2014р. або необґрунтованого відхилення його судом першої інстанції, апеляційний суд не встановив.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про порушення Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області вимог ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п.2.16 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України 11 серпня 2011 року № 826, щодо повідомлення ФОП ОСОБА_1 про проведення планового заходу є правильним.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що Конвенцією Міжнародної організації №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі та Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, інспекторам праці надано право, за умови, наявності відповідних документів, що засвідчують їхні повноваження, безперешкодно та без попереднього повідомлення приходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-які перевірки. Апеляційний суд відхиляє такі посилання апелянта, оскільки перевірку ОСОБА_1 призначено на підставі ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому і проведення її повинно відбуватися в порядку, визначеному цим Законом.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкту господарювання надано право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_1 не повідомлений про проведення планового заходу, апеляційний суд вважає, що він правомірно використав своє право, передбачене ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та не допустив провідного державного газотехнічного інспектора Державної інспекції нагляду в промисловості та за об'єктами підвищеної небезпеки ОСОБА_2 до проведення перевірки, про що склав відповідний акт відмови від допуску до перевірки.

Зазначена в акті про відмову у допуску до перевірки від 21.08.2013р. причина такого не допуску як неправильно оформлені документи, а не порушення порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не свідчить про неправомірність дій позивача по не допуску до проведення перевірки, оскільки статтею 11 цього Закону встановлений обов'язок суб'єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) лише за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Відповідно до п.17 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, дозвіл може бути анульований у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці».

Частиною 12 статті 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено підставою для анулювання дозволу створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не допустив посадову особу відповідача до проведення перевірки правомірно, у відповідності до вимог ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для анулювання дозволів №36.13.65, №37.13.65 від 21 лютого 2013 року з посиланням на ч.12 ст.21 Закону України «Про охорону праці».

Наявність інших підстав, визначених ст. 21 Закону України «Про охорону праці», для анулювання дозволів апелянт не довів, а апеляційний суд не встановив, у зв'язку з чим наказ Територіального управління Держгірпромнагляду у Херсонській області від 18 листопада 2013 року №757 правильно скасований судом першої інстанції як такий, що виданий без передбачених на це Законом підстав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування оскарженого судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п.1 ч.1 ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець