Справа № 22-а-23012/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції -БендикО.Г.
Доповідач в суді II інстанції - ОСОБА_1В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А., суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Броварському районі на постанову Броварського міськрайонкого суду Київської області від 09 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Броварському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення державної допомоги «Дітям війни» ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудня 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказував, що він має статус дитини війни. Просив визнати неправомірними дії відповідача щодо неперерахування їй як особі, що має правовий статус дитини війни, доплати /підвищення/ до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 01 вересня 2006 по .31 жовтня 2009 року.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачці щомісячної доплати до пенсії як дитині війни. Стягнуто з Управління пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області на користь ОСОБА_2 1 095 грн. 60 коп. державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни, недоплаченої в період з грудня 2008 року по 31 жовтня 2009 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач, починаючи з 0І січня 2006 року до 01 січня 2008 року до пенсії, що виплачувалась позивачеві, доплати як дитині війни не нараховувало, а з 01 січня 2008 року виплачував позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян», згідно з п.8 якої на дітей війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в таких розмірах: з 22 травня 2008 року-48,1 грн.,01 липня-48, 2 грн., та з 01 жовтня 49, 8 грн., проте вказана постанова КМУ суперечить вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з до розясненнями, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права та свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплати як дитині війни необхідно керуватися ст.6 цього Закону, а не постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян».

Прийнявши до уваги наведене, ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачеві відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посиланням на постанову KM ^країни № України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян» не приймаються до уваги, так як зазначена постанова KM України суперечить ст.6 Закону /країни «Про соціальний захист дітей війни». Рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп 2007 та від 22 травня 2008 року № 10 - рп закони, якими були внесені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані неконституційними.

Визначення суми підвищення до пенсії не входить до компетенції суду, є компетенцією відповідача і тому постанову суду в цій частині слід змінити, виключити з резолютивної частини постанови вказівку про визначену судом конкретну суму підвищення до пенсії - за період з грудня 2008 року по 31 жовтня 2009 року в розмірі 1095 гривень 60 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 нсдоотримані суми надбавки до пенсії як дитині війни за період з грудня 2008 року по 31 жовтня.2009 року в розмірі 1095 гривень 60 коп. з такими висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись та приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни постанови суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Броварському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року в частині визначення конкретної суми підвищення до пенсії за період з грудня 2008 року по 31 жовтня 2009 року в розмірі 1095 грн. 60 коп. скасувати.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_5