Справа № 524/9548/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р.Справа № 524/9548/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.01.2016р. по справі № 524/9548/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1), звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просив суд визнати за ним право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.01.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 10.03.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є майором міліції у відставці, пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 01.12.2003 року.

В період з 26 травня 1987 року по 01 грудня 2003 року він проходив службу на посадах середнього начальницького складу органів внутрішніх справ в підрозділах Кременчуцького міського управління ГУМВС України в Полтавській області.

01 грудня 2003 року наказом №100о/с Управління МВС України в Полтавській області згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за ст.65 п. "б" (через хворобу у відставку) на пенсію.

З 01 січня 2007 року він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

21.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовим запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію: Чи має він право, як пенсіонер МВС, який отримує пенсію на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на врахування отриманої мною одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії?".

26.11.2015 року позивач отримав відповідь з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідно до якої його право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії не визнається та заперечується відповідачем.

Вважаючи порушеним своє право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з таких підстав.

Статтею 99 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-V та Постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2006 року №1522 "Про передачу органам Пенсійного Фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" покладаються з 01 січня 2007 року функції нарахування та виплати пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" саме на органи Пенсійного Фонду, а виплатні та інші документи, необхідні для виконання цих функцій та самі пенсійні справи передані до органів Пенсійного Фонду України.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.2 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року № 11-2 "Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до покладених на них завдань здійснюють призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" (далі - постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення".

17 лютого 2014 року ОСОБА_1 звертався до Київського районного суду м. Полтави з цивільним позовом про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем, а саме: про визнання за ним права з 01 січня 2014 року отримувати пенсію по інвалідності на підставі статті 22 Закону України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі не менше 130% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на момент виплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2014 р. по справі №552/934/14-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.03.2014 року, було відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2014 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на таке.

Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.10.2015р. по справі № 524/7186/15-а за позовом ОСОБА_1 до УМВСУ України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015р., позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 28.07.2015 року за вих. № 4/С-33 щодо відмови направити уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії, уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1, включивши до неї відомості про отриману позивачем одноразову грошову допомогу при звільненні в перерахованому розмірі з врахуванням нового посадового окладу 800 грн. та змінених розмірів грошового забезпечення.

01.02.2016р. ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/7186/15-а заяву Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про роз'яснення резолютивної частини постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2015 року по справі №524/7186/15-а задоволено.

Роз'яснено постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2015 року по справі №524/7186/15-а в частині зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії, уточнену довідку про розмір грошового утримання ОСОБА_1, включивши до неї відомості про отриману позивачем одноразову грошову допомогу при звільненні в перерахованому розмірі з врахуванням нового посадового окладу 800 грн. та змінених розмірів грошового забезпечення, наступним чином: «Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, уточнену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за нормами законодавства чинними станом на момент подання позову 27 серпня 2015 року, форма якої встановлена додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393» , з включення до неї додатковим рядком «Одноразова допомога при звільненні», відомостей про середній розмір одноразової допомоги при звільненні, перерахованої зі збільшених з 01 січня 2008 року розмірів складових грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та визначений шляхом ділення на 24».

Матеріали вказаної справи свідчать про те, що 21.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовим запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати відповідь на питання: Чи має він право, як пенсіонер МВС, який отримує пенсію на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на врахування отриманої мною одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії?".

26.11.2015 року за № 7781/03-024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області надана відповідь, відповідно до якої запит позивача розглянуто.

В обґрунтування вказаної відповіді відповідач посилався на те, що Головне управління ПФУ не наділено повноваженнями щодо призначення та перерахунку пенсії з грошового забезпечення, яке не визначене уповноваженими органами силових структур.

Отже, вказана відповідь надана відповідачем до набрання законної сили постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/7186/15-а та, відповідно, без урахування уточненої довідки про розмір грошового утримання ОСОБА_1, із включенням до неї відомостей про отриману позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні в перерахованому розмірі з урахуванням нового посадового окладу 800 грн. та змінених розмірів грошового забезпечення, складеної Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

23.02.2016 року до суду апеляційної інстанції позивачем подано заяву про відмову від позову.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення зазначеної заяви, надавши при цьому письмові пояснення, відповідно до яких права ОСОБА_1 при проведенні перерахунку пенсії не порушувались.

Крім того, представник пенсійного органу зазначив про те, що ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії, а саме: провести перерахунок пенсії з тих самих підстав, що розглядаються по даній справі.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2016 року по вказаній справі № 524/230/16-а відкрито провадження.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції заява позивача про відмову від позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду.

У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу (ч. 2 ст. 194 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для відмови в задоволенні заяви про відмову від позову немає, оскільки це не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Статтею 203 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 112, 157, 160, 167, 194, 196, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Прийняти заяву ОСОБА_1 про відмову від позову.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.01.2016 р. по справі № 524/9548/15-а скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.03.2016 р.