Справа № 225/6533/15-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Андреєв В.В.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року справа №225/6533/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі Святодух О.Б., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Вєдь А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року у справі № 225/6533/15-а за позовом ОСОБА_2 до Вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області (надалі відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську), в якому просив скасувати постановви: №0515/7130/7130/73 від 06.08.2015р. «Про припинення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому» і №0515/7130 від 20.08.2015р. «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.01.2009р. о 04.12 годині під час роботи на шахті ім.Ф.Е. Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля» з ним стався нещасний випадок і у результаті вибуху він отримав опік пламенем вибуху ІІ-ІІІст. голови, обличчя, шиї, тулуба, рук, ніг S=80(30)% , про що було складено акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві №6 від 16.03.2009р. Відповідач прийняв нещасний випадок на облік. 29.04.2009р. йому було вперше встановлено 100% втрати професійної працездатності, 1 група інвалідності та потреба у додаткових видах допомоги, з повторним оглядом 29.00.2011р. Постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську «Про призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісячно)» від 29.05.2009р. №0515/7130/7130/ йому було призначено та виплачено витрати на медичну та соціальну допомогу, а саме: витрати на спеціальний медичний догляд, в розмірі 625,0грн. (щомісячно); витрати на постійний сторонній догляд в розмірі 312,5грн. (щомісячно); витрати на побутове обслуговування в розмірі 156,25грн. (щомісячно). 06.06.2011р. при повторному медичному огляді йому було встановлено 90% втрати професійної працездатності та 1 група інвалідності с потребою в додаткових видах допомоги, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК №020183 від 06.06.2011р., з повторним оглядом 06.06.2013р. Постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську «Про призначення страхової виплати на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісячно)» від 07.10.2011р. №0515/7130/7130/, відповідач призначив та виплатив йому витрати на медичну та соціальну допомогу, а саме: витрати на постійний сторонній догляд в розмірі 492,5грн. (щомісячно); витрати на побутове обслуговування в розмірі 246,25грн. (щомісячно). 05.07.2013р. висновком МСЕК йому було встановлено 90 % професійної втрати працездатності, підтверджено І «Б» група інвалідності, за наслідками виробничої травми, яка сталася 04.01.2009р., а також було видано індивідуальну програму реабілітації інваліда.

В виписці акту МСЕК від 05.07.2013р. № 236704 серії 10 ААА були вказані потреби в медичній та соціальній допомозі, а саме: медикаментозне та санаторно - курортне лікування, однак в вищезазначеній програмі реабілітації інваліда ОСОБА_2 №36/99 від 04.01,2013р. вказана необхідність у постійному сторонньому догляді. Згідно п.27 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання медико - соціальної експертизи» від 03.12.2009р. №1317, підставою для встановлення І групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. Постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську від 2013 року «Про призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісяця)» йому було призначено медичну та соціальну допомогу. Згідно ст.34 Закону України №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, що спричинили втрату працездатності» (Далі - Закон України № 1105-XIV), що діяв на час його переогляду, інваліди І групи подають висновок МСЕК тільки для встановлення спеціального медичного догляду. Згідно ст.34 Закону України №1105-XIV, відповідачем у липні 2013р. були продовжені виплати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування. Дата чергового переогляду була встановлена 01.08.2016р.

06 серпня 2015р. відповідач Постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську припинив фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме витрати на побутове обслуговування у розмірі 304,5грн. Відповідно до п.п.4, п.2, ст.36 чинного Закону України № 1105-XIV, страхові виплати складаються із страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Статтею 46 чинного Закону України № 1105-XIV вказано перелік припинення страхових виплат і надання соціальних послуг: 1.Страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; в інших випадках, передбачених законодавством. 2.Якщо на утриманні потерпілого перебувають члени сім'ї, які проживають на території України, виплати у випадках, передбачених пунктами 1 і 5 цієї статті, не припиняються, а лише зменшуються на суму, що не перевищує 25 відсотків усієї суми виплат. Відповідно до ст.58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. 02.09.2015р. МСЕК йому було підтверджено І групу «Б» інвалідності, 90% професійної втрати працездатності, медикаментозне лікування, саноторно - курортне лікування, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК від 02.09.2015р. №043290 серії 10 ААА, та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1732 ОСОБА_2

13.08.2015р. за проханням відповідача, він написав заяву про згоду відраховувати з його страхових виплат по 300грн. зайво виплачених сум страхової виплати. Та 20.08.2015р. Відповідач виніс постанову № 0515/7130/7130 «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати», лише на підставі його зави, яка була написана на прохання робітника відповідача. Вважає, що всі дії, які були проведені відповідачем є незаконними. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року у справі № 225/6533/15-а, позов задоволено. Скасовано постанову вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області №0515/7130/7130/73 від 06 серпня 2015 року «Про припинення фінансування витрат на медичну соціальну допомогу потерпілому. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що 05.07.2013 р. висновком МСЕК м. Донецька позивачу була підтверджена 1 «Б» група інвалідності та 90 % стійкої втрати професійної працездатності строком на 3 роки. Також висновком МСЕК визначено потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні. Висновком МСЕК потреба в побутовому обслуговуванні не визначена. На підставі вищезазначеного, апелянт вважає, що відділенням Фонду у м. Дзержинську було законно винесено постанову № 0515/7130/7130/73 від 06.08.2015р. «Про припинення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому», якою було припинено виплати в побутовому обслуговуванні. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти чого заперечував позивач та його представник, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав:

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Позивач ОСОБА_2 знаходиться на обліку у відповідача у зв'язку з отриманням на виробництві каліцтва, що підтверджено наявними в матеріалах справи, документами: актом №6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 16.03.2009р., який стався з ним 04.01.2009р. (а.с.9-11); випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності за №038135 серії ДОН-04 від 29.04.2009р., якою встановлена перша група інвалідності і визначена ступінь втрати працездатності 100% до 29.04.2011р., потреба в постійному сторонньому догляді, спеціальному догляді, побутовому догляді, … (а.с.12); постановою відділення ВД ФССНВ у м. Дзержинську від 29.05.2009р. за №0515/7130/7130 про призначення фінансування на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісячно), в тому числі і на побутове обслуговування в розмірі 156,25грн. (а.с.13); випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності за №020183 серії ДОН-04 від 06.06.2011р., підтверджено першу групу інвалідності і визначена ступінь втрати працездатності 90% до 06.06.2013р., потреба у медикаментозному і сан курортному лікуванні, реабілітаційному лікуванні, … (а.с.15); постановою відділення ВД ФССНВ у м.Дзержинську від 07.10.2011р. за №0515/7130/7130 про призначення фінансування на медичну та соціальну допомогу потерпілому (щомісячно), призначено в тому числі і на побутове обслуговування в розмірі 246,25грн. (а.с.14); випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності за №236704 серії 10 ААА від 05.07.2013р., підтверджено першу групу інвалідності і визначена ступінь втрати працездатності 90% до 01.08.2016р., потреба медикаментозному і сан курортному лікуванні (а.с.16); випискою з акту огляду МСЕК (позачерговою), про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності за №043290 серії 10 ААА від 02.09.2015р., підтверджена перша група інвалідності і визначена ступінь втрати працездатності 90% до 02.09.2016р., потреба медикаментозному і сан курортному лікуванні, постійному сторонньому догляді, побутовому лікуванні. (а.с.17); індивідуальною програмою реабілітації від 02.09.2015р. згідно до якої є записи про наявність під групи інвалідності 1-Б і потреби , крім іншого, в постійному сторонньому догляді

(а.с.18-22).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 має першу групу інвалідності підгрупи Б-1, що вказує на залежність від інших осіб, така залежність також підтверджена висновком МСЕК у 2015 р. З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на таке. Згідно ч. 4 ст. 34 Закону № 1105-XIV в редакції яка діяла до 31.12.2014 р., часу прийняття нової редакції Закону:

Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує всі витрати на його лікування.

Допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виплачується в розмірі 100 відсотків середнього заробітку (оподатковуваного доходу). При цьому перші п'ять днів тимчасової непрацездатності оплачуються роботодавцем за рахунок коштів підприємства, установи, організації.

Допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, страхова виплата у разі переведення потерпілого на легшу нижчеоплачувану роботу, відшкодування вартості поховання потерпілого та пов'язаних з цим ритуальних послуг надаються в порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Додаткове харчування призначається на конкретно визначений строк за раціоном, який складає дієтолог чи лікар, який лікує, та затверджує МСЕК. Неможливість забезпечення потерпілого додатковим харчуванням у лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі підтверджується довідкою за підписом головного лікаря (директора) цього закладу. В цьому разі компенсація витрат на додаткове харчування здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на підставі інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, про середні ціни на продукти харчування у торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали.

Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість.

Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від:

1) розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо);

2) половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;

3) чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків незалежно від того, ким вони здійснюються.

Інваліди I групи подають висновок МСЕК тільки для встановлення спеціального медичного догляду.

Якщо встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата провадиться за кожним її видом.

Аналіз вказаної норми Закону дає підстави дійти висновку, що тільки для встановлення спеціального медичного догляду інваліди 1 групи подають висновок МСЕК.

29.04.2009 р. висновком МСЕК позивачу ОСОБА_2 була встановлена 1 група інвалідності і 100% стійкої втрати професійної працездатності за наслідками виробничої травми строком на 3 роки. Встановлена потреба в постійному сторонньому догляді, спеціальному побутовому догляді, медикаментозному лікуванні, встановлена потреба в побутовому обслуговуванні. На підставі висновку МСЕК від 29.04.2009 р. відповідачем були призначені і проводилися страхові та медико-соціальні виплати.

06.06.2011 р. при повторному обстеженні висновком МСЕК позивачу ОСОБА_2 підтверджена 1 група інвалідності та встановлено 90% стійкої втрати професійної працездатності. Також висновком МСЕК позивачу ОСОБА_2 була встановлена потреба в постійному сторонньому догляді, медикаментозному, санаторно-курортному та реабілітаційному лікуванні, компресуючих рукавичках, також встановлена потреба в побутовому обслуговуванні. 05.07.2013 р. висновком МСЕК м. Донецька позивачу ОСОБА_2 була підтверджена 1 «Б» група інвалідності та 90% стійкої втрати професійної працездатності строком на 3 роки. Було визначено потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні. Колегія суддів, звертає увагу, що з часу встановлення 29.04.2009 р. и на час розгляду справи у суді, позивач має 1 групу інвалідності. Вказана обставина відповідачем не заперечується.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідача - суб'єкт владних повноважень під час винесення постанови 06 серпня 2015р. про припинення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме витрати на побутове обслуговування у розмірі 304,5грн., діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Також, колегія суддів, зазначає, що відповідачем винесено постанову № 0515/7130/74 від 20.08.2015 р. «Про повернення зайво виплаченої суми страхових виплат».

01.10.2015 р. відповідачем було винесено постанову № 0515/7130/78 від 09.10.2015 р. «Про припинення утримання витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому». Таким чином, оскаржувана постанова № 0515/7130/74 від 20.08.2015 р. «Про повернення зайво виплаченої суми страхових виплат» самостійно скасована відповідачем.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем по справі правомірність прийняття спірних постанов не доведена, а позовні вимоги є та такими, що підлягають задоволенню.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова місцевого суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції, відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року у справі № 225/6533/15-а - залишити без задоволення. Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року у справі № 225/6533/15-а за позовом ОСОБА_2 до Вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області про скасування постанов - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 16 березня 2016 року.

Колегія суддів А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок