Справа № 204/2237/15-а(2-а/204/49/15)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2016 рокусправа № 204/2237/15-а(2-а/204/49/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1, ОСОБА_2 Зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ОСОБА_2 з 18 лютого 2012 року в розмірах відповідно чинного законодавства.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо непоновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо непоновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 23 лютого 2015р. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 23 лютого 2015р. Решту вимог залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просять змінити постанову суду першої інстанції, зобов'язавши відповідача поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ОСОБА_2 з 18 лютого 2012 року в розмірах відповідно чинного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції під час ухвалення постанови зроблено висновки на підставі яких зобов'язано відповідача поновити виплату пенсії позивачів з 23 лютого 2015 року, однак оскаржуване рішення не містить правового обґрунтування, з посиланням на відповідні норми закону, за якими період, за який має бути виплачено пенсію, може пов'язуватись з датою звернення з вимогою.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що при зверненні з заявою про перерахунок (поновлення) пенсії представником позивачів не було дотримано вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування? затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846. Так як, позивачі проживають за кордоном в державі Ізраїль, постійного місця проживання та реєстрації на території України не мають, то пенсійне забезпечення таких громадян України, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. Однак, угоди між Україною та Ізраїлем, яка регулює питання міжнародного співробітництва в сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування не укладено.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 196, частини 1 статті 41 КАС України судове засідання проведено за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є громадянами України, перебували на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська та отримували пенсію за віком, виплата якої була припинена з 1995 року у зв'язку з виїздом позивачів на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Представник позивачів 23 лютого 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська з заявою про поновлення ОСОБА_1, ОСОБА_2 виплати пенсії за віком. Однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з тим, що позивачами не підтверджено документально фактичне місце проживання на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про пенсійне забезпечення? громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування? право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування?, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 визначено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Відповідно до пункту 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземні громадяни та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (реєстрації) (п. 29 Порядку).

Відповідно до статті 5 Закону України „Про громадянство України? документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові від 12 травня 2015 року у справі № 21-180а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону №1058-ІV. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська у поновленні позивачам виплати пенсії за віком у зв'язку постійним проживанням в Ізраїлі є неправомірною, такою, що суперечить Конституції та законам України.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону №1058-ІV, з цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Позивачами заявлено позовні вимоги про поновлення пенсії за віком починаючи з 18 лютого 2012 року, отже поновлення пенсії позивачів має бути здійснено з 18 лютого 2012 року, що повністю відповідає заявленим позовним вимогам.

Доводи відповідача щодо неможливості поновлення виплати позивачам пенсії у зв'язку із поданням ними, в супереч вимогам закону, документів про поновлення виплати пенсій через представника та у зв'язку із відсутністю реєстрації заявників на території України є необґрунтованими, оскільки статтею 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні? визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови в частині відмови у задоволені позову було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині. В частині ж задоволення позовним вимог судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи на надано їм вірну юридичну оцінку.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачів підлягає задоволенню, а отже постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог. Одночасно, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, тому постанова суду першої інстанції у частині задоволення позовних підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2015 року у справі №204/2237/15-а (2-а/204/49/15) - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог із прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська поновити виплату пенсій за віком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 18 лютого 2012 року.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко