Справа № 821/585/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2016 р. м. Київ К/800/36088/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.,

Ліпського Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні про стягнення витрат,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року,

встановив:

У лютому 2015 року Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні (далі - Фонд), в якому просило стягнути з відповідача витрати, пов'язані з виплатою пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві (професійного захворювання) в сумі 3045,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період жовтня-грудня 2014 року між Управлінням та Фондом були підписані акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Разом з тим, відповідачем не прийнято до заліку суму витрат по особах, що прибули з зони проведення антитерористичної операції (АТО), які отримують пенсію по втраті годувальника, що загинув внаслідок трудового каліцтва (профзахворювання), та пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, посилаючись на неповне з'ясування судами обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що УПФУ в м. Херсоні було здійснено витрати на виплату пенсії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві (професійного захворювання) та ОСОБА_8 пенсії по інвалідності, а тому відповідач зобов'язаний прийняти до актів щомісячної звірки зазначені витрати та відшкодувати їх.

У запереченнях на касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Херсоні просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на їх законність.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Херсоні знаходяться громадяни, прибулі із зони АТО (тимчасово переміщені особи): ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, які отримують пенсію по втраті годувальника, що загинув внаслідок трудового каліцтва (профзахворювання), та ОСОБА_8, яка отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

У період з жовтня по грудень 2014 року позивачем здійснювались витрати на виплату пенсій зазначеним особам на загальну суму 3045,54 грн.

Між Управлінням та Фондом були підписані акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, однак відповідачем не прийнято до заліку суму витрат по особах, що прибули з зони АТО, які отримують пенсію по втраті годувальника, що загинув внаслідок трудового каліцтва (профзахворювання) та пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Відповідачем направлялись запити до відповідних відділень виконавчих дирекцій Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за колишнім місцем проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з метою отримання інформації щодо зазначених осіб.

За наслідками отриманої інформації судами встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на обліку у відповідних відділеннях за місцем попередньої реєстрації не перебувають, страхових виплат не отримують, а ОСОБА_8 перебуває на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду в м. Кіровську Луганської області та отримує страхові виплати з 02 січня 2003 року.

Стосовно ОСОБА_4 суди встановили, що вона перебуває на обліку у відповідача лише з січня 2015 року, а за період з жовтня по грудень 2014 року вона перебувала на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Шахтарську Донецької області.

Відмовляючи у задоволені позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період з жовтня по грудень 2014 року не перебували на обліку у відповідача, а тому у Фонду немає правових підстав для відшкодування витрат на виплачені позивачем кошти. Також суди відмітили, що акти щомісячної звірки витрат сторони повинні складати виключно на підставі особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії.

Положеннями статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема: пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до частини 4 статті 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Отже, витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 19 травня 2015 року №21-241а15, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, встановлений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-4/4 (далі - Порядок).

До вказаного переліку входять: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття; допомога на поховання; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню.

Згідно з пунктами 1.4 - 1.6. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року №24, робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про призначення (відмову у призначенні) страхових виплат оформляється постановою, у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Справа про страхові виплати потерпілого формується за його бажанням в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням роботодавця або за місцем проживання потерпілого.

Отже, вказана норма передбачає альтернативу місця формування справи про страхові виплати.

Встановивши, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебували на обліку у ВВД ФСС за місцем колишнього проживання та страхових виплат там не одержували, суди не дослідили наявність справ про страхові виплати вказаних осіб за місцезнаходженням їх роботодавців.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 8 Тимчасового Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули з зони проведення антитерористичної операції, тобто, є внутрішньо переміщеними особами.

Відмовляючи у позові з тих підстав, що акти щомісячних звірок витрат на виплату пенсій сторони повинні складати виключно на підставі особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії, суди не встановили, чи збереглись вказані особові справи та чи є до них доступ, враховуючи їх імовірне знаходження на тимчасово окупованій території України, та чи можливо їх сформувати за новим місцем проживання внутрішньо переміщених осіб.

Слід враховувати, що підставами для відшкодування понесених Пенсійним фондом витрат можуть бути докази отримання особами нещасного випадку на виробництві (профзахворювання) або смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві (акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, акт розслідування професійного захворювання за формою П-4, висновки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності).

У зв'язку з цим суди мали перевірити, на підставі яких саме документів позивач призначив виплату пенсій особам, про яких йдеться у позові, та чи пов'язані ці виплати з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, внаслідок чого особу визнано інвалідом чи вона померла.

За таких обставин висновок судів про те, що у відповідача відсутні підстави для відшкодування витрат на виплату пенсії, є передчасним.

Згідно з частиною 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина друга статті 227 КАС України).

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, повно і всебічно встановлених обставинах справи, їх належній правовій оцінці, вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, так як порушення допущені обома судовими інстанціями.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні задовольнити частково.

Скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Головчук С.В
Ліпський Д.В.