Справа № 804/888/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Київ К/800/67203/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2013

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014

у справі № 804/888/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2013 позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2013 та прийнято нову, якою позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В поданих запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно договору оренди від 30.01.2006, Дніпропетровська міська рада надала, а ОСОБА_2 прийняла земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1,1146га, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна, строком на 15 років.

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 02.10.2009, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 будівлі та споруди, розташовані на орендованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 площею 1,1146га. Перехід права власності сторони договору оформлений актом приймання-передачі будівель і споруд.

ОСОБА_2 звернулась до міського голови з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки в зв'язку з повним відчуженням будівель і споруд, що знаходяться на ній, а новий власник будівель і споруд ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровської міської ради з заявою про оформлення права користування земельною ділянкою.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 № 252/11, земельна ділянка по АДРЕСА_1, в м. Дніпропетровську площею 1,1146га вилучена у ОСОБА_2 та припинений договір оренди.

05.07.2012 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення позивачем отримано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська № від 28.04.2012 про нарахування податкових зобов'язань по орендній платі з фізичних осіб на суму 212 195,62 грн., а 12.09.2012 позивачем отримано податкову вимогу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 04.09.2012 № 4 на зазначену у податковому повідомленні-рішенні суму.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Частиною 1 статті 377 Цивільного Кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності із частинами 1, 2 статті 120 Земельного Кодексу України, в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 з часу продажу будівель і споруд припинила користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, в м. Дніпропетровську, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у податкового органу підстав для нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 28.04.2012 № .

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції правомірно враховано, що відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, розгляд справи в письмовому провадженні допускається коли всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Оскільки сторони в суді першої інстанції таке клопотання не заявляли, згідно журналу 19.03.2013 проводилось відкрите судове засідання за участю представника позивача, суд першої інстанції не мав законних приводів виносити постанову в письмовому провадженні, а повинен був провести судові дебати та видалиться до нарадчої кімнати, чого зроблено не було.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль