Справа № 2а-1733/10/0670,
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2015 року Житомир Справа № 2а-1733/10/0670,

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

при секретарі Павлюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про зміну способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року та додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області звернулося до суду із заявою, у якій після уточнення своїх вимог просило змінити спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року та додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року із стягнення з місцевого бюджету Овруцького району на користь ОСОБА_1 суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб в розмірі 7968, 92 грн. та штрафу у розмірі 7968, 92 грн. на стягнення вказаних коштів з місцевого бюджету Ірпінського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог орган казначейської служби зазначив, що сплата роботодавцем за ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб здійснювалася до Ірпінського міського бюджету. Оскільки кошти у сумі 7968, 92 грн. надійшли до Ірпінського міського бюджету, тому їх стягнення з Овруцького міського бюджету, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, є неможливим.

Представники Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області і Управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі Житомирської області у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Позивач і представник Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції до суду не прибули, хоча про час і місце розгляду заяви були повідомлені у передбаченому законом порядку.

Заслухавши пояснення представників органів Державної казначейської служби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2011 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Однак, постановою Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовані, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

У зв'язку з тим, що вказаним судовим рішенням не було вирішено питання щодо способу його виконання, тому 18 вересня 2014 року судом касаційної інстанції ухвалено додаткову постанову про стягнення з місцевого бюджету Овруцького району на користь ОСОБА_1 суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб в розмірі 7968, 92 грн. та штрафу у розмірі 7968, 92 грн.

На виконання судового рішення по даній справі після набрання ним законної сили ОСОБА_1 24 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист № 2936/14.

Станом на липень 2015 року судове рішення казначейським органом по даній справі залишається невиконаним, у виправдання чого останній посилається на сплату податку з доходів фізичних осіб за ОСОБА_1 його роботодавцем в розмірі 7968, 92 грн. саме до Ірпінського міського бюджету.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з слідуючого.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Суд зазначає, що при зміні способу виконання судового рішення статтею 263 КАС України не передбачено зміну чи встановлення способу виконання саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки по суті позовних вимог, тому суд не може змінювати змісту резолютивної частини судового рішення та способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи по суті.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України та вимоги Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, заявник просить суд фактично змінити зміст резолютивної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року та додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року, що є неприпустимим.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необгрунтованість заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про зміну способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року та додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року по даній справі.

Керуючись ст. ст. 86, 165, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про зміну способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року та додаткової постанови Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року по даній справі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст ухвали виготовлено 28 липня 2015 року.