Справа № 22-а-12192/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у І інстанції - Закаблук О.В.
Доповідач в суді II інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду в Білоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Білоцерківському районі про стягнення державної соціальної допомоги на дітей війни,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судців, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії за 2008 рік.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги на дітей війни за період з 25 березня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги на дітей війни відповідно до ст. 6. Закону України "Про соціальний захист дітей війни"

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та, перевіривши наведені в скарзі доводи, а також правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.З ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 відноситься до категорїї "діти війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу П Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу П Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, спірні відносини з 22 травня 2008 року регулюються відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року.

Станом на 22 травня 2008 року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання листа УПФУ в Білоцерківському районі про відмову здійснити перерахунок пенсії, а до суду позивач звернувся 25 березня 2009 року1., тобто в межах річного строку звернення до адміністративного суду з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки позивач ОСОБА_3 звернулась до суду 25 березня 2009 року, тому позов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 22 травня 2008 року.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може та приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміні постанови суду.

Керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районні задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2009 року в частині періоду перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_3 змінити починаючи з «25 березня 2008 року» на починаючи з «22 травня 2008 року».

В решті постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2009 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_5