Справа № 817/350/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/350/16

14 березня 2016 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Сало А.Б., перевіривши виконання вимог статті 106 КАС України за позовною заявою

ОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
про зобов'язання вчинення певних дій
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинення певних дій.

Відповідно до вимог статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Судом встановлено, що дана позовна заява подана з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

ОСОБА_1 звертається до суду з позовом про зобов'язання вчинення певних дій, проте, в обґрунтування даних позовних вимог жодних документів до матеріалів справи не долучає.

Згідно з ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач звертається до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинення певних дій, однак доказів сплати судового збору не надає.

Разом з тим, позовна заява містить клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (далі - Закон №1023-XII).

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону №1023-XII, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Закон №1023-XII регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У рішенні від 10.11.2011 №15-рп/2011 Конституційний Суд України зазначає, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом заявлених позовних вимог є відносини, які виникли в наслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту).

Згідно з п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, укладання договору банківського вкладу (депозиту) не є відносинами споживчого кредиту в розумінні Закону №1023-XII, що виключає можливість звільнення позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову з підстав зазначених у позовній заяві.

В силу вимог ч.1 ст.88 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача.

При цьому, визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Позивач просить суд зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо перерахунку на розрахунковий рахунок належних йому коштів (відсотків за депозитом) в сумі 3537,20 доларів США, що є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VIII, розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року становить 1378,00грн.

Відтак, розмір судового збору за подання позивачем адміністративного позову немайнового характеру становить 551,20грн. (1378,00х0,4).

Згідно з ч. 4 ст. 106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати підписання.

Відповідно до ч.5 ст.106 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ст. 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Законним представником органу в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням чи статутом.

З матеріалів адміністративного позову встановлено, що позовна заява від імені позивача підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_2, до позовної заяви додано копію довіренсоті від 19.06.2015, однак не додано довіреності на здійснення представництва в суді із зазначенням права підпису позовної заяви від імені позивача.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, адміністративний позов слід залишити без руху та запропонувати усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та сплатити судовий збір у сумі 551,20 грн., а також докази на підтвердження права підпису позовної заяви ОСОБА_2 від імені позивача.

Для усунення недоліків судом встановлюється строк до 28 березня 2016 року

Керуючись частиною 1 статті 108 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинення певних дій - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви - до 28 березня 2016 року

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась з позовом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.