Справа № 805/353/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 р. Справа № 805/353/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія", про скасування постанови державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна служба геології та надр України, звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія", в якому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанської А.Л. про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2016 року у виконавчому провадженні № 49976416 (а.с. 4-8).

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду знаходиться справа № 805/153/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання дій щодо внесення до Акту перевірки від 01-18 вересня 2015 року № 25/4073 в якості відомостей про порушення законодавства у сфері надрокористування інформації щодо допущеної технічної помилки в спеціальному дозволі: площа, надана спеціальним дозволом № 4073 від 21 грудня 2011 року, за наведеними в ньому координатами, у північно-східній частині (точки №№ 5, 4, 3) співпадає з площею Коробочкинського ГКР в його західній частині (точки №№ 10, 1, 2, 3), спеціальний дозвіл на який від 20 червня 2011 року № 2492 належить ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"; затримки за термінами (ІІ квартал 2014 року - ІІІ квартал 2016 року) проектування, погодження та будівництва 2-х пошукових свердловин, протиправними; визнання протиправним та скасування припису № 25/4073 від 24 вересня 2015 року; визнання протиправним та скасування наказу № 446 від 25 грудня 2015 року в частині щодо зупинення спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року.

Під час розгляду справи № 805/153/16-а судом задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" про забезпечення позову та 22 січня 2016 року прийнято ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 446 від 25 грудня 2015 року в частині зупинення спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" та шляхом заборони Державній службі геології та надр України та всім її структурним підрозділам вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо анулювання (припинення) спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія".

На виконання ухвали суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову судом видано виконавчий лист № 805/153/16-а, на виконання якого постановою від 28 січня 2016 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. відкрито виконавче провадження № 49976416.

Позивач просить суд скасувати вказану постанову на підставі того, що ухвалою суду від 22 січня 2016 року у справі № 805/153/16-а, на його думку, суд передчасно вирішив спір по справі № 805/153/16-а. Також позивач зазначив, що у зв'язку із непогодженням із зазначеною ухвалою від 22 січня 2016 року у справі ним подано відповідну апеляційну скаргу, що, за твердженнями позивача, також є підставою для скасування спірної постанови органу виконавчої служби.

До цього ж, у додаткових поясненнях, що надійшли до суду 3 березня 2015 року (а.с. 18-21), позивач зауважував на тому, що виконавчий лист, виданий на підставі вказаної ухвали суду, не містить всіх необхідних реквізитів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», про що позивачу стало відомо зі змісту спірної постанови органу виконавчої служби.

У зв'язку з наведеним позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 4-8).

До суду представник позивача не з'явився, 3 березня 2016 року судом отримано клопотання від представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 17).

Представник відповідача до суду не з'явився, заперечень проти позову або заяви про його визнання, а також заяви про розгляд справи без його участі суду не надано, втім, до суду від відповідача надійшли додаткові докази по справі, витребувані ухвалою суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 19 лютого 2016 року (а.с. 26-28, 29-33).

Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи товариство повідомлялось судом належним чином. Причини неявки представника суду не повідомлені.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має, представники осіб, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 805/153/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання дій щодо внесення Акту перевірки від 01-18 вересня 2015 року № 25/4073 в якості відомостей про порушення законодавства у сфері надрокористування інформації щодо допущеної технічної помилки в спеціальному дозволі: площа, надана спеціальним дозволом № 4073 від 21 грудня 2011 року, за координатами в ньому наведеними, у північно-східній частині (точки №№ 5, 4, 3) співпадає з площею Коробочкинського ГКР в його західній частині (точки №№ 10, 1, 2, 3), спеціальний дозвіл на який від 20 червня 2011 року № 2492 належить ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"; затримки за термінами (ІІ квартал 2014 року - ІІІ квартал 2016 року) проектування, погодження та будівництва 2-х пошукових свердловин, протиправними; визнання протиправним та скасування припису № 25/4073 від 24 вересня 2015 року; визнання протиправним та скасування наказу № 446 від 25 грудня 2015 року в частині щодо зупинення спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року.

В межах розгляду справи № 805/153/16-а судом було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" про забезпечення позову та прийнято ухвалу від 22 січня 2016 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу № 446 від 25 грудня 2015 року в частині зупинення спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" та шляхом заборони Державній службі геології та надр України та всім її структурним підрозділам вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо анулювання (припинення) спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" (а.с. 38-39).

На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" на виконання вказаної ухвали суду 28 січня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 49976416 з виконання виконавчого документу - ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року про заборону Державній службі геології та надр України та всім її структурним підрозділам вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо анулювання (припинення) спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами № 4073 від 21 грудня 2011 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія" (а.с. 27-28, 32-33).

Відповідно до відомостей комп'ютерного автоматизованого забезпечення Донецького окружного адміністративного суду «Діловодство спеціалізованого суду» Державною службою геології та надр України 3 березня 2016 року подана апеляційна скарга на ухвалу суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції від 22 січня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/153/16-а - залишена без змін (а.с. 34-36).

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наданих суду документів станом на 9 березня 2016 року виконавче провадження № 49976416 закінчено, що підтверджується копією постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 29 лютого 2016 року (а.с. 37).

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 606-XIV) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року (далі - Інструкція № 512/5).

Згідно ст. 17 цього Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів.

Відповідно до приписів ст. 19 вказаного Закону виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 ст. 25 Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 22 вказаного Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання зокрема, протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, крім іншого, для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Досліджені судом обставини свідчать про те, що ухвала суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/153/16-а підлягає негайному виконанню (про що зазначено у резолютивній частині ухвали), пред'явлена як виконавчий документ до виконання до органу виконавчої служби у передбачений Законом № 606-ХІV строк.

У ст. 17 зазначеного Закону міститься перелік виконавчих документів, на підставі яких відкривається виконавче провадження, серед яких: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення (п. 2 ч. 1).

Разом із цим, у п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону № 606-ХІV зазначено, що ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення є виконавчими документами, у випадках, передбачених законом.

Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюються Розділом V КАС України.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 258 КАС України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається виконавчий лист, який відповідно до ч. 1 ст. 259 КАС України має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши наведені вище норми, суд дійшов висновку про те, що за загальним правилом виконавчим документом, на підставі якого має виконуватись рішення (постанова) адміністративного суду, є виконавчий лист, виданий відповідно до приписів ч. 1 ст. 259 КАС України, який містить у собі резолютивну частину прийнятого адміністративним судом рішення (постанови).

Втім, винятком стосовно загального порядку примусового виконання рішень адміністративного суду закріпленого у відповідних статтях Кодексу та Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, частиною 5 ст. 118 КАС України, є виконання безпосередньо ухвал суду адміністративної юрисдикції з питань забезпечення адміністративного позову.

Зазначений висновок суду узгоджується із позицією Конституційного Суду України, що викладена у рішенні цього суду від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження" (Справа № 1-7/2013).

Статтею 69 Закону України "Про Конституційний суд України" від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР передбачено, що рішення і висновки Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання.

Отже, ухвала суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/153/16-а є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що ухвала суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/153/16-а має усі необхідні реквізити виконавчого документа, зазначені у ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене вище, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанської А.Л. від 28 січня 2016 року про відкриття виконавчого № 49976416, яка прийнята на виконання ухвали суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову, є правомірною.

Стосовно зауважень позивача щодо неправомірності спірної постанови з підстав передчасності вирішення спору судом під час прийняття ухвали про забезпечення позову, суд зазначає, що дані доводи можуть бути підставою для скасування ухвали суду про забезпечення позову під час апеляційного перегляду, або доводами для вирішення питання щодо зупинення виконавчого провадження з виконання ухвали про забезпечення позову під час розгляду апеляційної скарги на цю ухвалу, а не підставою для скасування рішення органу Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, суд зазначає, що скасоване може бути лише рішення суб'єкта владних повноважень, яке є чинним (діючим).

Як встановлено під час розгляду справи виконавче провадження № 49976416 з виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 року про забезпечення позову, прийнятої під час розгляду адміністративної справи № 805/153/16-а, є закінченим (а.с. 37).

Беручи до уваги висновок суду щодо правомірності спірної постанови 28 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49976416, враховуючи, що станом на час розгляду даної справи вказане виконавче провадження є закритим, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанської А.Л. від 28 січня 2016 року про відкриття виконавчого № 49976416.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо у задоволенні адміністративного позову відмовлено, здійснені позивачем судові витрати не повертаються.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167,181, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна газова компанія", про скасування постанови державного виконавця - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. В порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.