Справа № 352/2370/15-а
Суддя: Хоминець М. М.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/2370/15-а
Провадження № 2-а/352/17/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про зобов'язання з 01 листопада 2015 р. провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця із включенням у місячний розрахунок заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії та виплачувати пенсію згідно цього перерахунку, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 03.12.2015 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про зобов'язання з 01.11.2015 р. провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця із включенням у місячний розрахунок заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії та виплачувати пенсію згідно цього перерахунку.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 31.03.2014 р. управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі їй призначена пенсія відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 2892,36 грн. із середньомісячної заробітної плати на час обрахування пенсії 3615,45 грн.; стаж її роботи в органах місцевого самоврядування складає 10 років 9 місяців 27 днів. У 2015 р. їй стало відомо, що відповідач призначив їй пенсію у заниженому розмірі, оскільки при вирахуванні її заробітної плати (доходу), з якої призначено пенсію, не враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, які вона отримала протягом 24 місяців перед зверненням за призначенням пенсії та з яких проведено всі утримання і нарахування до ПФУ. На її звернення щодо перерахунку призначеної пенсії відповідач відповів відмовою. За змістом ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Згідно довідок сільської ради їй за період з 01.03.2012 р. до 28.02.2014 р. виплачено 14690 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що пенсія позивачці призначена відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 2892,36 грн. Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утриманняпризначаються відповідно до ряду законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». Згідно ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до п.1.4 Рекомендацій Вищого адміністративного суду України від 23.08.2007 р. № 07.2-10/1 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам» матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена у переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», тому вона не включається до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям. Аналогічна позиція ВАСУ викладена у листі від 14.08.2008 р. № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)» (у редакції від 18.09.2008 р.), згідно якого матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою заробітної плати, а тому не враховується при призначенні пенсій державним службовцям. Просила відмовити у позові.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на належний розмір пенсії державного службовця. У відповідності з вимогами ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Позивачка з 31.03.2014 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; її стаж роботи в органах місцевого самоврядування складає 10 років 9 місяців 27 днів; на даний час розмір пенсії становить 2892,36 грн.

Відповідач обчислив розмір пенсії позивачці із заробітку без врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, яка за період з 01.03.2012 р. до 28.02.2014 р. склала в загальному 14690 грн. та з якої утримано всі обов'язкові платежі, в тому числі до пенсійного фонду (а.с.5-6, 34).

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок; згідно ч.6 ст.33 Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

Статтею 37 вказаного Закону встановлено, що пенсія державного службовця вираховується у відсотковому відношенні до його заробітку, в який включаються всі види оплати праці, на які сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до вимог ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Саме до цього зводиться правова позиція, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. у справі № 21-350а13. У відповідності з вимогами ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У вказаній постанові Верховного Суду України наголошено, що висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними; у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону № 1058-IV та ст.66 Закону № 1788-XII.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., згідно якого з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утриманняпризначаються відповідно до ряду законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням того, що позивачці призначено пенсію 31.03.2014 р., вказаний закон до неї не застосовується.

З огляду на закріплене у ч.1 ст.58 Конституції України правило щодо зворотної дії в часі законів суд визнає обґрунтованою вимогу позивачки про зобов'язання провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії. Станом на 01.04.2014 р. пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а на даний час відсоткове відношення до зарплати при призначенні пенсії зменшене до 60 %.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», керуючись ст.ст. 159-163, 167, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області з 01 листопада 2015 року провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця із включенням у місячний розрахунок заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно цього перерахунку.

Постанову у частині зобов'язання перерахунку і виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча М.М.Хоминець

Постанова у повному обсязі виготовлена 12 березня 2016 року.