Справа № 758/873/16-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/873/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва, треті особи: Орган опіки та піклування Подільської району м. Києва, Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, - про поновлення реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва, треті особи: Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, - про поновлення реєстрації місця проживання.

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що є одинокою матір'ю, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, самостійно виховує двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.2005 р. №710-С/КІ є власником квартири АДРЕСА_1, постійно проживає разом з малолітніми дітьми та була зареєстрована за адресою цієї квартири, що підтверджується відміткою в паспорті та довідками Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.11.2013 р. №3866 і КП «Синьоозерне» від 04.01.2016 р. №708.

14.01.2016 р. невідомі особи намагалися проникнути до її квартири, посилаючись на те, що на початку січня 2016 р. відповідач скасував їхню з дітьми реєстрацію місця проживання.

Як потім дізналась, Подільське РВ ГУ ДМС України в м. Києві скасувало їхню реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі без судового на то рішення, чи/або відчуження (позбавлення) права власності на квартиру, згоди органу опіки і піклування, що не відповідає вимогам закону, порушує її та дітей гарантовані Конституцією та законами України права та інтереси.

Позивач просила зобов'язати ГУ ДМС України м. Києва відмінити рішення про скасування їхньої з малолітніми дітьми реєстрації місця проживання, та відновити реєстрацію.

У судовому засіданні позивач та її представник на підставі довіреності, ОСОБА_3, підтримали позовні вимоги з наведених у заяві підстав, просять задовольнити, пояснили, що будь-яких судових рішень про набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на квартиру АДРЕСА_1, виселення та зняття з реєстрації не приймалося, довідались про ці обставини лише після намагання невідомих осіб силовими прийомами заволодіти квартирою.

Представник органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації - головний спеціаліст сектору з питань соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей на підставі довіреності, Омелян В.О., позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, пояснила, що відповідач не погоджував зняття позивача як матір з двома малолітніми дітьми з реєстрації в позасудовому порядку, що не відповідає вимогам закону та порушує їхні інтереси.

Представник відповідача, ГУ ДМС в м. Києві, на підставі довіреності, Лагоцька В.Ф., позовні вимоги не визнала, у задоволенні просить відмовити, пояснила, що 13.01.2016 р. позивач разом з усіма особами, що мешкають разом з нею, в тому числі двома малолітніми дітьми, були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, за заявою повноважного представника нового власника квартири, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і документів, що підтверджують перехід права власності (відчуження) цієї квартири, що відповідає вимогам ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3.1. розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077. З органом опіки і піклування погодження зняття з реєстрації місця проживання вимагається лише стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, крім того це не є виселення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представник органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги правомірні, підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд установив, що квартира АДРЕСА_1 належала позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 16.09.2005 р., зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 23.09.2005 р. в реєстровій книзі № 426-37 за реєстровим № 44449 ( а. с. 8).

Відповідно до укладених з АКІБ «УкрСиббанк» договорів іпотеки № 45744 від 02.02.2007 та 15.08.2007, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованих у реєстрі за №№ 328, 3314, позивач передала зазначену квартиру в іпотеку банку в забезпечення виконання кредитних зобов»язань ( а. с. 49-52).

Проте, в цій квартирі позивач постійно мешкає та була зареєстрована разом з двома малолітніми дітьми, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також сестрою, ОСОБА_7 ( а. с. 46).

Відповідно довідки від 28.11.2013 №3866 Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації позивач з двома малолітніми дітьми, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, як одержувач допомоги при народженні та по догляду дитини, і як одинока матір, має відповідне посвідчення, що дає право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей ( а. с. 5-7).

13.01.2016 р. службовою особою Подільського РВ ГУ ДМС України в м. Києві позивач, ОСОБА_1, з двома малолітніми дітьми, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також сестрою, ОСОБА_7, в зв»язку з втратою права користування житловим приміщенням (за текстом), за заявою представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за довіреністю, та доданих документів, зокрема: витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.06.2015, договорів іпотеки № 45744 від 02.02.2007 та 15.08.2007, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованих у реєстрі за №№ 328, 3314 ( а. с. 44, 45, 47-52).

Суд дійшов висновку, що рішення відповідача про зняття з реєстрації місця проживання позивача з членами родини є протиправним, не відповідає Конституції та законам України, порушує їх права та інтереси, враховуючи наступне.

Положення ст. 47 Конституції України гарантують за кожним громадянином право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до норм ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; а також інших документів, які свідчать про припинення: підстав на право користування житловим приміщенням.

Цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Виходячи зі змісту указаної норми, у разі позбавлення права власності на житлове приміщення, чи/або права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою, чи/або оголошення фізичної особи померлою, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду.

Застосування відповідачем п. 3.1. (абз. 9) розділу ІІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р. за №2109/22421, як підстави зняття позивача з членами родини з реєстрації місця проживання за заявою повноважного представника нового власника, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», і документів, що підтверджують право власності, є протиправним, не відповідає вимогам ст. 7 цього Закону, не враховує ні характер правовідносин, з якими пов»язаний перехід права власності на іпотечну квартиру, ні законодавчо обумовлені гарантії та підстави припинення права користування житловим приміщенням, такий однобічним підхід невиправдано спрощує процедуру та підміняє передбачені законом та цим порядком підстави, які підлягають застосуванню, зокрема, наявність відповідного судового рішення, що порушує права та законні інтереси громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

При вирішенні даного спору, не досліджуючи питання правомірності набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на іпотечну квартиру, суд ураховує, що положеннями законодавства у позасудовому порядку за певних умов передбачено набуття кредитором права власності на іпотечну квартиру, проте примусове виселення, що є передумовою зняття з реєстрації місця проживання іпотекодавця з членами родини, не допускається.

Так, положення ст. 9 ЖК України визначають, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави і порядок виселення громадян визначені нормами ст. 109 цього Кодексу. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в

іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Пунктами 7.1., 7.4., 7.5. розділу VII Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, передбачено, що реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

Відомості про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису "скасовано" на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання).

До реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу надсилаються змінені відомості про реєстрацію місця проживання/перебування особи або талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відміткою "скасування попередніх відомостей".

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо зняття позивача з малолітніми дітьми з реєстрації місця проживання з квартири АДРЕСА_1, тому задовольняє позовні вимоги.

На підставі наведеного, ст. 47 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. п. 3.1., 7.1., 7.4., 7.5. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р. за №2109/22421, керуючись ст. ст. 2, 6, 7 - 9, 10, 11, 14, 17, 69- 71, 94, 104, 105, 158- 163, 167, 184- 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві скасувати рішення про зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, прийняте Подільським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, відновивши їх реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста в порядку та строки, установлені законом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко