Справа № 826/20156/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2016 р. м. Київ К/800/29077/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюк М.І.,
секретар Шаманська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Північтранс» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Експрес-1» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа Публічне акціонерне товариство «Північтранс» про скасування наказу,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Експрес-1» (далі - ТОВ «Київ-Експрес-1») звернулося до суду з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа Публічне акціонерне товариство «Північтранс» (далі - ПАТ «Північтранс»), уточнивши який просило скасувати наказ № 951 від 28 листопада 2013 року в частині позбавлення його на підставі п.55 Порядку проведення конкурсів з перевезення пасажирів дозволу на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ рейсами 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначення ПАТ «Північтранс» (перевізника, що зайняв друге місце) на самостійне виконання вказаних рейсів по маршруту Малин-Київ на строк до закінчення дії договору (з 9 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки допущену в поданих позивачем для участі в конкурсі документах технічну помилку виправлено.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2014 року та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті № 951 від 28 листопада 2013 року щодо позбавлення позивача дозволу на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ рейсами 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначення ПАТ «Північтранс» як такого, що зайняло друге місце, на самостійне виконання вказаних рейсів по маршруту Малин-Київ на строк до закінчення дії договору (з 9 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в журналі «Перевізник» № 7/2013 розміщено оголошення про проведення Укртрансінспекцією 17 липня 2013 року конкурсу із перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах загального користування. Серед об'єктів, які були виставлені на конкурс, визначено маршрути Малин-Київ (рейси 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536).

У конкурсі брали участь, серед інших перевізників, позивач та ПАТ «Північтранс».

17 липня 2013 року рішенням конкурсного комітету з перевезення пасажирів на міському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оформленого протоколом № 12, переможцем конкурсу на самостійне виконання рейсів 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 за маршрутом Малин-Київ визнано ТОВ «Київ-Експрес-1», яке набрало 31 бал, а ПАТ «Північтранс», яке набрало 29 балів, визнано таким, що зайняло друге місце.

28 листопада 2013 року Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті наказом № 951 позбавила ТОВ «Київ-Експрес-1» дозволу на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ рейсами 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначила перевізника ПАТ «Північтранс» на самостійне виконання вказаних рейсів, на строк до закінчення дії договору (з 9 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

Підставою для видання вказаного наказу став акт від 22 жовтня 2013 року проведеної комісією відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України перевірки за заявою ПАТ «Північтранс» про подання на конкурс претендентом-перевізником ТОВ «Київ-Експрес-1» недостовірної інформації щодо наявного у нього рухомого складу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідач видав на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що єдиний висновок комісії відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України про недостовірність поданих ТОВ «Київ-Експрес-1» на конкурс даних щодо тахографа veeder 2008, тип 2416КВА, виробник - SRE, заводський номер 24825438 (дата виготовлення - 26 травня 2013 року, дата попередньої перевірки - 5 червня 2011 року) не є доказом подання недостовірної інформації, оскільки у протоколі перевірки та адаптації зазначеного тахографа мала місце технічна описка у даті попередньої перевірки, яка була виправлена, а відтак застосування до позивача положень п. 55 Порядку є протиправним.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Згідно ст. 43 вказаного Закону визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Відповідно до п. 17 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 грудня 2008 року (далі - Порядок), у конкурсі можуть брати участь підприємства (організації), які відповідають вимогам, що встановлені ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також умовам проведення відповідного конкурсу.

Абзацами 1, 2 п. 46 Порядку передбачено, що переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів. Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Пунктом 49 Порядку передбачено, що рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору.

Згідно п. 53 Порядку організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньообласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Відповідно до підп. 3 п. 55 Порядку достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці; надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації.

Частиною 1 ст. 161 КАС України передбачено, що під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Проте, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції вищенаведених вимог не врахував, в порушення ст.ст. 76, 79, 159 КАС України належним чином не перевірив доводів відповідача про те, що актом перевірки від 22 жовтня 2013 року встановлено не лише недостовірність наданої ТОВ «Київ-Експрес-1» інформації щодо тахографа (який вперше був повірений за два роки до свого виготовлення, що дає підстави для сумніву у достовірності протоколу виконання перевірки даного тахографа), а й щодо нарахування позивачу додаткових 9 балів за неперевірену організатором конкурсу заяву про наявність у нього матеріально-технічної бази в межах 100-км зони ( смт. Бородянка Київської області), в той час як аналогічна заява ПАТ «Північтранс» не була взята до уваги, що й дало можливість ТОВ «Київ-Експрес-1» стати переможцем конкурсу та всупереч вимог ч. ч. 1, 2 ст. 86 цього Кодексу, яка передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, не надав оцінку усім доказам у справі в сукупності та не навів у рішенні мотивів, за яких відхилив ці доводи.

Про такий обов'язок судів зазначив також Європейський суд з прав людини у пунктах 23 та 25 Рішення «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, наголосивши, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень за аргументами, які сторона може представити в суд, та проаналізувати позов з точки зору цих аргументів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судом апеляційної інстанції допущено порушення вищенаведених норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанцій в силу положень ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судове рішення суду апеляційної інстанції не може залишатися без змін і підлягає скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Північтранс» задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк