Справа № 820/11922/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 березня 2016 р. № 820/11922/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Наконечного А.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.12.2015 року № 310/1704 Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення відповідача винесено в порушення норм Податкового кодексу України, є необґрунтованим та безпідставним, а тому - підлягає скасуванню.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що належний позивачу автомобіль NISSAN MURANO, 2013 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см. є об'єктом оподаткування, в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, транспортним податком, а позивач, в такому разі, вважається платником вказаного податку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги, просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Наконечний А.С., проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля NISSAN MURANO, 2013 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ( а.с.13).

Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області 30.06.2015 року відносно позивача винесено податкове повідомлення-рішення № 275/1704, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 грн. ( а.с.15).

Крім того, відносно позивача контролюючим органом була виставлена податкова вимога № 5342-25 від 16.11.2015 року на суму 25000 грн. ( а.с.16).

У судовому засіданні представник позивача вказав, що про існування спірного податкового повідомлення - рішення позивач дізнався, отримавши податкову вимогу, у зв'язку з чим, 17.12.2015 року звернувся до податкового органу з заявою про надання податкового повідомлення- рішення ( а.с.14).

Отримавши податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 року № 275/1704 та не погодившись з ним, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду 18.12.2015 року.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем було зроблено перерахунок транспортного податку, оскільки реєстрація транспортного засобу відбулась 07.05.2015 року, а тому, в силу приписів пп.267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України, ОСОБА_3, податковим повідомленням- рішенням від 17.12.2015 року № 310/1704, нараховано відповідну суму зобов'язання не за весь 2015 рік, а за 8 місяців, з травня по грудень 2015 року, що складає 16666,67 грн. ( а.с.39).

Податкове повідомлення - рішення від 17.12.2015 року № 310/1704 було направлено на адресу позивача супровідним листом від 26.01.2015 року № 453/20-36-17-05-16 ( а.с.48).

Отримавши податкове повідомлення - рішення від 17.12.2015 року № 310/1704, позивач подав заяву про зміну позовних вимог в частині скасування вказаного рішення контролюючого органу.

Крім того, розглядом справи встановлено, що первинне податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 року № 275/1704 про сплату транспортного податку в сумі 25000,00 грн. було відкликане на підставі пп. 60.1.3 п. 60.1 ст.60 ПК України та розділу 5 Наказу № 1236 від 28.11.2012 року "Про затвердження Порядку направлення органами держаної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків" ( який був чинний на момент складення податкових повідомлень - рішень), оскільки контролюючим органом податковим повідомленням - рішенням від 17.12.2015 року № 310/1704 було зменшено нараховану позивачу відповідну суму грошового зобов'язання ( а.с.37-38) .

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України введено новий податок з громадян України - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 ПК України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення - рішення) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Норми пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, встановлюють, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Водночас пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України визначено, що до місцевих податків зокрема належить податок на майно, в склад якого, відповідно до пп. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 ПКУ входить транспортний податок.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на рішення Харківської міської ради від 21.01.2015 року № 1793/15 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 «Про врегулювання питань справляння податків на території м. Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України», яким попереднє рішення викладене в новій редакції , як підставу того, що відповідний податок повинен нараховуватись з 2016 року. Дане твердження належним чином не підтверджено доказовою базою.

Крім того, рішення сесії органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платниками, сплачувати податки та збори, оскільки такі прямо закріплені законодавцем нормами Податкового Кодексу України.

Доводи позивача, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, не приймаються до уваги, оскільки, Закон України № 71-VII від 28.12.2014 не змінює вид податку, а запроваджує новий.

Відповідно до підпункту 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Датою початку використання (введення в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та/або ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами й дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що обчислення суми податку з об'єкта оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку починаючи з 1 січня поточного року та включаючи місяць, в якому термін використання легкового автомобіля досягне 5 років.

Судовим розглядом справи встановлено, що датою початку використання на території України легкового автомобіля NISSAN MURANO, 2013 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1 є дата першої реєстрації транспортного засобу, тобто 07.05.2015 року, а отже і п'ятирічного строку експлуатації автомобіль досягне 07.05.2020 року.

Крім того, згідно пп.267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України встановлено, що за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Законодавцем, п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України покладено на платників обов'язок зі сплати транспортного податку з 2015 року ( рік набрання закону).

Отже, контролюючий орган, правомірно визначаючи позивачу зобов'язання зі сплати транспортного податку та приймаючи податкове повідомлення - рішення № 310/1704, врахував приписи пп.267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Беручи до уваги, що реєстрація транспортного засобу відбулась 07.05.2015 року, відповідач нарахував позивачу транспортний податок не за весь 2015 рік, а за 8 місяців, з травня по грудень 2015 року, що складає 16666,7 грн.

Крім того, суд критично оцінює доводи позивача про те, що відповідач протиправно приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення, керувався нормами п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VІІІ від 28 грудня 2014 року (що набрав чинності 01.01.2015), та фактично надав Закону зворотної дії у часі, оскільки об'єктом оподаткування вказано автомобілі, що придбані і зареєстровані до набрання чинності вказаним Законом, з огляду на наступне.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип треба розуміти так, що дія закону починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 9 лютого 1999 року).

Законодавець, визначаючи об'єкт оподаткування транспортним податком, передбачив, що ознаками такого є дата реєстрації автомобіля та об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. незалежно від дати придбання автомобіля.

Отже, обов'язок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Законом № 71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, а не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015. Вказане свідчить про безпідставність доводів позивача про зворотну дію в часі норм Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 267.5.1. п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що транспортний засіб, який рахується за позивачем є об'єктом оподаткування в розумінні пп. 267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України ( в редакції, чинні на момент прийняття спірного податкового повідомлення -рішення).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи знайшов підтвердження факт того, що позивач обтяжений обов'язком сплачувати транспортний податок, оскільки належний йому автомобіль є об'єктом оподаткування, отже, спірне рішення контролюючого органу прийнято на підставі та у спосіб, передбачений законодавством, а тому у задоволенні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.12.2015 року № 310/1704, суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71,160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.12.2015 року № 310/1704 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2016 року

Суддя Мар'єнко Л.М.