Справа № 826/17652/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 березня 2016 року № 826/17652/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в місті Києві до Дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району міста Києва про стягнення збитків

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в місті Києві (надалі - позивач, Держфінінспекція в м. Києві) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району міста Києва (надалі - відповідач, Лікарня №9) про стягнення на користь місцевого бюджету міста Києва матеріальної шкоди (збитків) у сумі 324456,53 грн. та 288415,68 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, прийнятої 21.09.2015 судом в судовому засіданні).

Позов мотивований тим, зокрема, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Лікарні №9 за період з 01.06.2011 по 01.04.2015 встановлено завдання збитків бюджету міста Києва, водночас станом на час звернення позивача до суду вимога від 12.06.2015 №26-05-14-14/5712 не була виконана в повному обсязі. Зокрема, не вжито заходів щодо повернення 288415,68 грн., сплачених відповідачем коштів за комунальні та експлуатаційні послуги, спожиті орендарями Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Подільського району міста Києва (149228,06 грн.) та Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Подільського району міста Києва (149228,06 грн.) у період з 07.07.2014 по 01.04.2015. Крім того, відповідачем у період з 01.06.2011 по 01.09.2013 за рахунок асигнувань призначених для Лікарні №9 здійснювались видатки на оплату комунальних та експлуатаційних послуг, спожитих кафедрою дитячих і підліткових захворювань Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика, кафедрою дитячої стоматології Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика, кафедрою клінічної імунології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, на загальну суму 324456,53 грн., відповідно на зазначену суму бюджету міста Києва було завдано шкоду (збитки). Як зазначено в позовній заяві, відповідачем у порушення вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна", "Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду", затвердженого рішенням Київради від 28.09.2006 №34/91 та "Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва", затвердженого Рішенням Київської міської ради 22.09.2011 №34/6250, не укладено договори оренди комунального майна та угоди про відшкодування витрат на утримання такого майна.

Представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених адміністративному позові. Разом з тим представник повідомив, що незважаючи на вчинення відповідачем дій щодо стягнення коштів з КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" та КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2", станом на час звернення з даним позовом вимога Держфінінспекції в м. Києві про необхідність повернення 288415,68 грн. не виконана.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, звернувши увагу суду на відсутність вини Лікарні №9 у виникненні заборгованості в розмірі 288415,68 грн., оскільки орендарі комунальні підприємства не отримали відповідного фінансування з місцевого бюджету, тому й не можуть здійснити оплату за спожиті комунальні послуги за відповідний період, водночас відповідачем здійснюються всі дії для отримання таких коштів та виконання відповідного пункту вимоги позивача. Щодо доводів позивача про завдання збитків у розмірі 324456,53 грн., то представник пояснив, що комунальні та експлуатаційні послуги на цю суму були сплачені відповідно до договорів про співпрацю з вищими навчальними закладами, які укладені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.2013 №679 "Про здійснення протягом бюджетного періоду видатків на утримання деяких бюджетних установ одночасно з різних бюджетів" та наказу Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.1997 №174, яким затверджено "Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я".

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Держфінінспекцією в м. Києві проведено відповідно до пункту 1.2.2.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції в м. Києві на І квартал 2015 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 26.03.2015 №878, від 17.04.2015 №№1033-1035, від 13.052015 №1278, ревізію фінансово-господарської діяльності Лікарні №9 за період з 01.06.2015 по 01.04.2015, за наслідками чого складено акт від 05.06.2015 №05-30/919.

З метою усунення, виявлених під час ревізії порушень, позивачем надіслано відповідачу вимогу від 12.06.2015 №26-05-14-14/5712, якою Лікарні №9 запропоновано, зокрема, вжити заходи щодо повернення: 149228,06 грн. з КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1"; 139187,62 грн. з КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2"; 107250,24 грн. з кафедри клінічної імунології та алергології Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця; 127054,82 грн. з кафедри дитячих і підліткових захворювань Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика; 90151,17 грн. з кафедри дитячої стоматології Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика.

Оскільки вказані вимоги Лікарнею №9 у встановлений сирок виконані не були, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення збитків в зазначених розмірах з підконтрольної установи.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" 26.01.1993 №2939-XII (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті (частина перша).

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналізуючи наведені положення Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та частину першу статті 2 цього Закону Верховний Суд України висловив у постанові від 11.11.2015 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 54688637) правову позицію, за якою органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. У разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Верховний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції, зокрема в постановах від 16.09.2015 (52620807), від 17.11.2015 (54163762), від 02.12.2015 (54688675).

Відповідно до статті 244-2 КАС України вказаний висновок Верховного Суду України підлягає застосуванню у даній справі, відтак вимоги Держфінінспекції в м. Києві про стягнення збитків з Лікарні №9 відповідають цьому правому висновку.

Судом зазначалось про проведення Держфінінспекцією в м. Києві ревізії фінансово-господарської діяльності Лікарні №9. Згідно з актом ревізії від 05.06.2015 №05-30/919 встановлено що відповідачем укладено угоди про співпрацю від 02.09.2009 №1-КА та від 20.10.2014 б/н з Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця, від 02.02.2010 №23/10/0116 та від 01.11.2010 №71/10/1215 з Національною медичною академією післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика. На підстав цих угод у приміщеннях лікарні розташовані кафедра дитячих і підліткових захворювань Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика (88,3 кв.м.), кафедра дитячої стоматології Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика (205,3 кв.м), кафедра клінічної імунології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця (168,0 кв.м).

Зі змісту зазначених угод вбачається, що їх предмети становлять взаємні обов'язки щодо спільної організації, удосконаленню медичної допомоги, ефективному використанню матеріальних, кадрових, фінансових ресурсів, наукового потенціалу, які спрямовані на покращення здоров'я населення району (міста). Згідно з угодами на Лікарню №9 покладався обов'язок надавати співробітникам відповідних кафедр вищих навчальних закладів право використовувати приміщення, обладнання та медичне устаткування на безоплатній основі.

Відповідно до пункту 1.5 "Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.1997 №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.06.1997 за №245/2049 (у редакції, чинній на час укладання угод від 02.09.2009 №1-КА, від 02.02.2010 №23/10/0116 та від 01.11.2010 №71/10/1215) витрати по забезпеченню навчально-виховного та науково-дослідного процесів здійснюються за рахунок коштів на утримання відповідного вищого медичного закладу освіти III, IV рівнів акредитації (закладу післядипломної освіти, науково-дослідного інституту), а витрати, пов'язані з утриманням матеріально-технічної бази - за рахунок коштів лікувально-профілактичного закладу.

Згідно з частиною другою статті 85 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час укладання угод від 02.09.2009 №1-КА, від 02.02.2010 №23/10/0116 та від 01.11.2010 №71/10/1215) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад, сільські голови (якщо відповідні виконавчі органи не створені згідно із законом) зобов'язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 88-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України. Забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на функціонування бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату.

Пунктом 20 "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 України (з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час укладання угод від 02.09.2009 №1-КА, від 02.02.2010 №23/10/0116 та від 01.11.2010 №71/10/1215) під час визначення обсягів видатків та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об'єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.

Як убачається з акта ревізії Лікарня №9 фінансувалась з бюджету міста Києва, водночас вищі навчальні заклади отримували фінансування з Державного бюджету України. З огляду на те, що відповідні кафедри вищих навчальних закладів займали приміщення відповідача, відповідно сплата комунальних та експлуатаційних послуг, асигнованих з місцевого бюджету, за користування цими приміщеннями вищими навчальними закладами, які фінансуються з державного бюджету, не відповідала приписам наведених норм Бюджетного кодексу України та "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ". При цьому судом взято до уваги, що ревізією не встановлено а відповідачем не повідомлено про рішення Київської міської ради щодо виділення коштів для погашення комунальних та експлуатаційних послуг, спожитих кафедрами вищих навчальних закладів, за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату.

За висновком суду, наведене свідчить про порушення бюджетного процесу відповідачем відповідно до статті 166 Бюджетного кодексу України, за що передбачено заходи впливу та їх застосування в статтях 117, 118 цього Кодексу.

Проте позивачем ні в акті ревізії, ні у відповідній вимозі не зазначено про встановлення конкретного порушення бюджетного законодавства відповідачем та про необхідність застосування заходів впливу. Оскільки такі повноваження відповідно до статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" є дискреційними, суд не вбачає підстав для підміни органу для визначення виду порушення бюджетного законодавства та вирішення питання про необхідність застосування заходів впливу.

Щодо угоди від 20.10.2014 б/н, то слід зазначити, що частиною другою статті 85 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час укладання цієї угоди) передбачалось, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад, сільські голови (якщо відповідні виконавчі органи не створені згідно із законом) зобов'язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 88-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України. Забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату або за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінет Міністрів України від 11.09.2013 №679 "Про здійснення протягом бюджетного періоду видатків на утримання деяких бюджетних установ одночасно з різних бюджетів" дозволено здійснювати протягом бюджетного періоду одночасно з державного та місцевих бюджетів видатки на надання медичної допомоги, оплату послуг з підготовки фахівців, наукових та науково-педагогічних кадрів, проведення наукових досліджень у клінічних лікувально-профілактичних закладах охорони здоров'я, які використовуються для розміщення структурних наукових і навчальних підрозділів (кафедри, лабораторії тощо) вищих медичних (фармацевтичних) навчальних закладів III-IV рівня акредитації, закладів післядипломної освіти, науково-дослідних установ державної власності, а також на проведення спільної роботи із забезпечення лікувально-діагностичного процесу, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації фахівців та проведення наукових досліджень і впровадження у практику їх результатів.

Підпунктом 2 пункту 2 цієї Постанови встановлено, що втрати, пов'язані з утриманням клінічних лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я комунальної власності (оплата послуг з теплопостачання, водопостачання і водовідведення, електроенергії, природного газу, інших енергоносіїв), наданням послуг з охорони майна та вивезення відходів і їх утилізації та знешкодження, проведення ремонту, забезпечення медичним обладнанням, апаратурою та іншими засобами медичного та господарського призначення, оплатою додаткового чергування у вечірній та нічний час понад місячну норму робочого часу асистентів та наукових працівників кафедр, здійснюються лікувально-профілактичними закладами охорони здоров'я за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Ураховуючи те, що угодою від 20.10.2014 б/н передбачено співпрацю між Лікарнею №9 та Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця щодо спільної організації, удосконалення медичної допомоги, ефективного використання матеріальних, кадрових, фінансових ресурсів, наукового потенціалу, спрямованих на покращення здоров'я населення району (міста) та обов'язку відповідача надавати співробітникам кафедри клінічної імунології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця використовувати приміщення, обладнання та медичне устаткування на безоплатній основі, суд приходить до висновку, що оплата відповідачем комунальних та експлуатаційних послуг за цією угодою відповідала вимогам бюджетного законодавства, проаналізованого судом.

У позовній заяві зазначено про завдання шкоди (збитків) відповідачем бюджету міста Києва внаслідок сплати комунальних та експлуатаційних послуг за використання приміщень кафедрами вищих навчальних закладів за період з 01.06.2011 по 01.09.2013 у розмірі 322456,53 грн.: 107250,54 - кафедра клінічної імунології Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, 127054,82 - кафедра дитячих і підліткових захворювань Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика, 90151,17 грн. - кафедра дитячої стоматології Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика. Проте, розрахунків розміру наведених сум в порушення вимог пункту 13 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Держфінінспекцією в м. Києві не надано.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про порушення відповідачем бюджетного законодавства, внаслідок сплати комунальних та експлуатаційних послу за використання приміщень вищими навчальним закладами, які фінансуються з Державного бюджету України, за що передбачені конкретні заходи впливу Бюджетним Кодексом України, а також враховуючи відсутність чіткого розрахунку завданих, на думку позивача, Лікарнею №9 збитків, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення збитків у розмірі 324456,53 грн.

Ревізією, крім іншого, встановлено, що за період з 07.07.2014 по 01.04.2015, орендарями не сплачено комунальні та експлуатаційні послуги за використання орендованих у Лікарні №9 приміщень: КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" - 149228,06 грн.; КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" - 149228,06 грн.

Представник позивача наведену обставину визнав, зазначивши, що лікарнею вживаються необхідні дії для стягнення відповідних сум з боржників.

Як убачається з матеріалів судової справи, Лікарня №9 листами від 06.04.2015 №286/01-11 та від 06.04.2015 №285/01-11 зверталась до директорів КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" та КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" з вимогою укласти договори про відшкодування витрат за користування комунальними послугами, які б спростили процедуру розрахунків.

Листом від 08.07.2015 №559/01-08 відповідач повідомив Держфінінспекцію в м. Києві про повторне звернення до боржників з вимогою терміново до 09.07.2015 погасити борг та про звернення до Управління охорони здоров'я Подільського району в місті Києві щодо вирішення питання з відшкодування цими боржниками заборгованості з комунальних та експлуатаціних послуг. Станом на 08.07.2015 частково відшкодовано КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" 9900,42 грн.

На думку суду, оскільки відповідачем з метою виконання вимоги від 12.06.2015 №26-05-14-14/5712 у частині вжиття заходів щодо повернення 149228,06 грн. з КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" та 139187,62 грн. з КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2", вчиняються дії щодо стягнення боргу з цих боржників, враховуючи те, що центри фінансуються з бюджету міста Києва, що не було з'ясовано під час ревізії та не враховано під час формування надіслання вимоги щодо усунення порушень, вимоги Держфінінспекції в м. Києві про завдання Лікарнею №9 збитків у розмірі 288415,68 грн. внаслідок несплати КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" та КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" комунальних та експлуатаційних послуг, є передчасними, відповідно вимога про стягнення зазначеної суми є необґрунтованою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції в місті Києві відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко