Справа № 588/215/16-а
Суддя: Маслов В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016 Тростянецький районний суд Сумської області в складі головуючого судді - Маслова В.В. з участю секретаря Ноздріної В.О., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тростянець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуваючи на обліку в УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області починаючи з 12 жовтня 2006 року, будучи інвалідом ІІІ групи отримує пенсію по інвалідності.

Після призначення пенсії вона також продовжує працювати на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області.

З 01 квітня 2015 року відповідач призупинив виплату її пенсії по інвалідності, мотивуючи це тим, що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими виплата пенсії працюючим пенсіонерам була припинена.

Звернувшись до УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області із заявою щодо поновлення виплати пенсії, вона отримала відповідь, згідно якої їй було у цьому відмовлено. Вважаючи, що припинення виплати пенсії є незаконним позивачка просила суд: визнати протиправними дії УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області щодо припинення виплати їй пенсії як інваліду III групи загального захворювання згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня 2015 року та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії та виплатити належні їй суми пенсії по інвалідності за період з 1 квітня 2015 року.

Позивачка в судове засідання з'явилась, позов підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, зазначаючи про те, що оскільки позивачка продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком, згідно з Законом України «Про державну службу», у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року до неї застосовуються обмеження щодо виплати пенсії, передбачені Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 15 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області в частині вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо припинення виплати пенсії як інваліду III групи загального захворювання, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року та зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії по інвалідності за період з 1 квітня 2015 року по 23 серпня 2015 року, було залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском строків звернення до суду.

Таким чином, розгляду судом підлягали вимоги позивачки заявлені за останні шість місяців до дня звернення з позовом, тобто за період з 24 серпня 2015 року та по день ухвалення даної постанови.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання), у зв'язку із чим до березня 2015 року отримувала пенсію по інвалідності. Вказані обставини підтверджуються копією виписки із акта огляду МСЕК №217412 від 12 жовтня 2012 року та довідкою Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 11 березня 2016 року №224, про розмір виплаченої пенсії.

Після призначення пенсії по інвалідності вона продовжує працювати на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі, що підтверджується відповідною довідкою відповідача від 14 березня 2016 року №236/02-21.

Як вбачається з листа УПФУ в Тростянецькому районі Сумської області від 22 лютого 2016 року № К/7, починаючи з 01 квітня 2015 року відповідач призупинив їй виплату пенсії по інвалідності, мотивуючи це тим, що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими виплата пенсії працюючим пенсіонерам була припинена.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд виходить із того, що відповідач припиняючи виплату пенсії, у вказаному випадку, діяв в межах чинного законодавства, оскільки позивачка являється інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності, а отже відносно неї, як працюючого пенсіонера, дійсно застосовуються обмеження при виплаті пенсії, що зазначено у ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд виходить із того, що процедура призначення та отримання пенсії, в тому числі пенсія по інвалідності, встановлена Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.

Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Як вже було встановлено судом позивачка, являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, отримувала пенсію та працює на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі.

Відповідач з 01 квітня 2015 року припинив виплату позивачу грошового утримання на підставі частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII було внесено зміни до статті 47 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахування внесених змін вказана стаття Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також, з 1 січня 2016 року набув чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно зі змінами, внесеними до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» («Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) з 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)

Таким чином, оскільки позивачка продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу" та, враховуючи вищезазначені зміни до законодавства, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, відповідачем до неї правомірно застосовуються обмеження, передбачені Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Вказані обмеження не поширюються на працюючих пенсіонерів, які є інвалідами I та II груп, інвалідами війни III групи та учасниками бойових дій, особами, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивачка не відноситься до вищеперерахованих осіб, а являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, тому відносно неї застосовуються обмеження, передбачені статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є не обґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (в частині заявлених вимог за період з 24 жовтня 2015 року по день ухвалення постанови) - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 10 днів з моменту її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. В. Маслов