Справа № 815/553/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/553/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ Майстер» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІПГ Майстер» (надалі по тексту - позивач або ТОВ «ІПГ Майстер») звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (надалі по тексту - відповідач або Одеська митниця ДФС), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 25.12.2015 року ним подано електронну митну декларацію за № 500060702/2015/009382 з метою митного оформлення вантажу (волокно штапельне синтетичне), що надійшов від DONGGUAN ТОК ZTN INDUSTRIAL CO, LTD (Китай) за прямим контрактом № 0112 від 29.10.2015 року (інвойс № tz від 19.11.2015 року на умовах FOB порт CHIWAN, Китай, Incoterms-2010). Митна вартість товару визначена за основним І методом (за ціною контракту) 19 353,25 дол. США. 25.12.2015 року державним інспектором Лях Н.Л. повідомлено про необхідність надання завіреного перекладу на українську мову інвойсу, проформи інвойсу, прайсу, калькуляції, сертифікату про походження та декларації країни відправлення, відповідно вимог ст. 254 Митного кодексу України. Вказана вимога виконана позивачем 25.12.2015 року о 16:31 шляхом направлення витребуваних документів. За результатами проведеного контролю, 26.12.2015 року о 10:31 год. декларанту повідомлено про виявлення «розбіжностей» у поданих документах та витребувано від нього додаткові документи. 29.12.2015 року у електронній формі із роз'ясненнями-повідомленням вих. № 1190 від 29.12.2015 року декларантом направлені витребувані додатково митницею документи. Інші документи відповідачем не витребувались. Отже, позивач зазначає, що декларантом в повному обсязі були виконані вимоги митниці про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Від митниці не поступало повідомлень з приводу зауважень чи розбіжностей у документах, які додатково надано декларантом. Письмова відмова декларанта у наданні додаткових документів митниці не надавалась. Згідно п. 4 ст. 57 Митного кодексу України, п. 6 ст. 55 Митного кодексу України, декларант вимагав проведення консультацій у письмовій формі, для чого звернувся із заявою № 6782 від 28.12.2015 року (зареєстрована у канцелярії митниці за вх. № 6782 від 28.12.2015 року) з направленням 29.12.2015 року о 13:08 год. безпосередньо інспектору копії цієї заяви. Відповідь на заяву до цього часу декларанту не надходила, консультації не проводились. Разом з тим, 29.12.2015 року о 17:24 год. митниця повідомила про коригування митної вартості та обрання нею методу за ціною договору щодо ідентичних товарів (II метод). 29.12.2015 року о 20:06 год. митницею відмовлено у митному оформленні та 05.12.2015 року винесено Рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/000027/2 із визначенням II (за ціною договору щодо ідентичних товарів) методу визначення митної вартості товарів у 1,32 дол. США/кг. Не погодившись з висновками відповідача про наявність розбіжностей в поданих позивачем для митного оформлення документах, вважаючи рішення про коригування заявленої митної вартості протиправним, таким що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягаючим скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову, які в цілому обґрунтовані тим, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, зазначеної у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 29.10.2015 року № 0112, інвойс від 19.11.2015 року № TZ та інші документи. Під час здійснення візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності, а саме: в прайс-листі б/н від 06.11.2015 року відсутнє посилання на інвойс від 19.11.2015 року № TZ, чим унеможливлюється кореспонденція даних прайс-листа з даною поставкою товару; у виписці бухгалтерської документації від 20.12.2015 року б/н Продавець засвідчує збільшення грошових коштів в період з 29.10.2015 року по 20.12.2015 року за товар згідно з інвойсом від 19.11.2015 року № TZ на 19 353,25 дол. США. Водночас умовами оплати товару є «протягом 90 днів після прибуття до порту Одеси, Україна». Відповідно з обліково-реєстраційними даними митного органу прихід судна СМА GGM ARKANSAS зафіксовано 24.12.2015 року; переклад копії декларації країни відправлення від 20.11.2015 року №45864493 не відповідає в розрізі граф (графи відсутні) копії декларації країни відправлення від 20.11.2015 року №45864493. Крім того, 29.12.2015 року позивачем листом від 29.12.2015 року № 1190 до митниці також було надано: переклад декларації країни виробника; пояснювальний лист DONGGUAN ТОК ZIN INDUSTRIAL CO., LTD. від 29.12.2015 року з перекладом; довідку OP ТПП про ціну на імпортований з Китаю товар від 28.12.2015 року СИО-а №000912; заяву Директора TOB «ІПГ»МАЙСТЕР» Юн К.М від 25.12.2015 року №1186; витяг з Загальнодоступного інформаційно-довідкового ресурсу «ЗІР» Інформаційно-аналітичного центру «ЛІГА». Відповідач зазначає, що наявною у додатково наданих документах інформацією при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару за МД від 25.12.2015 року №500060702/2015/009382 не спростовано розбіжності, виявлені у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Крім того, надані позивачем листом від 29.12.2015 року № 1190 документи не спростовують інформацію, що міститься у витягу з бухгалтерської документації від 20.12.2015 року б/н. Проаналізувавши інформацію виписки бухгалтерської документації орган доходів та зборів прийшов до висновку про відсутність будь-яких зобов'язань за інвойсом від 19.11.2015 року №TZ. У зв'язку з вищевикладеним встановлені передбачені ч. 6 статті 54 Митного кодексу України підстави для прийняття відповідних рішень про коригування митної вартості товарів, а отже позивачеві було направлено електронне повідомлення про неможливість визнання заявленої ним митної вартості товару та обгрунтування щодо вибору методу визначення миття вартості. За результатами проведеної між митним органом та декларантом позивача шляхом електронного листування консультації було обрано другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, митницею здійснено коригування заявленої декларантом позивача митної вартості товару до рівня митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом позивача вартості товару 1,034987 долара США за кг нетто до 1,32 долара США за кг нетто. Отже, у зв'язку з викладеним та у відповідності до положень ч. 2 ст. 55 Митного кодекс України Одеською митницею ДФС правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2015 року № 500060702/2015/000027/2. При цьому прав та свободи позивача митницею порушено не було.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару (волокно штапельне синтетичне), що надійшов від DONGGUAN ТОК ZTN INDUSTRIAL CO, LTD (Китай) за прямим контрактом № 0112 від 29.10.2015 року (інвойс № tz від 19.11.2015 року на умовах FOB порт CHIWAN, Китай, Incoterms-2010) декларантом ТОВ «ІПГ Майстер» було подано до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію за № 500060702/2015/009382 та інші необхідні для митного оформлення документи.

Митна вартість товару відповідно до ст. 266 Митного кодексу України визначена за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 19 353,25 доларів США.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості декларантом були подані зовнішньоекономічний договір (контракт) від 29.10.2015 року № 0112, інвойс від 19.11.2015 року № TZ та інші документи (а.с. 26-40).

Здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості задекларованого товару, 25.12.2015 року державним інспектором відділу митного оформлення митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці Міндоходів о 14:44 год. повідомлено декларанта позивача про необхідність надання завіреного перекладу на українську мову інвойсу, проформи інвойсу, прасу, калькуляції, сертифікату про походження та декларації країни відправлення, відповідно до вимог ст. 254 Митного кодексу України (а.с. 18).

Зазначена вимога була виконана декларантом позивача 25.12.2015 року о 16:31 год. шляхом направлення витребуваних документів.

За результатами проведеного контролю, 26.12.2015 року о 10:31 год. декларанта позивача повідомлено про виявлення розбіжностей у поданих документах та витребувано додаткові документи, що підтверджують митну вартість товарів за переліком: каталоги, специфікації виробника товару, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Додатково зазначено декларанту згідно ст. 53 Митного кодексу України, про можливість власним бажанням подати інші додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с. 19).

29.12.2015 року в електронній формі повідомленням за вих. № 1190 від 29.12.2015 року із роз'ясненнями (а.с. 21) декларантом позивача направлені витребувані митницею документи, а саме: лист виробника від 21.12.2015 року з перекладом про розміщення інформації про продукцію та виробника на його сайті із зазначенням електронної адреси сайту, що поданий разом з МД 25.12.2015 року; роз'яснення щодо розміщення інформації про виробника на його сайті із зазначенням електронної адреси сайту; лист виробника з перекладом від 29.12.2015 року про включення до Калькуляції ціни товару витрат на оплату послуг компанії SHENZHEN XIANGBO TRADE CO, LTD, якою здійснене оформлення Сертифікату походження товару від імені та в інтересах виробника у м. SHENZHEN; цінову довідку з ОР ТПП від 28.12.2015 року (строк дії до 30.01.2016 року), а також у даному повідомлені роз'яснено, що специфікації виробника від 19.11.2015 року з перекладами були надані раніше разом з МД.

Судом встановлено, що інші документи митницею не витребувались, що не заперечувалось представником відповідача.

При цьому, у порядку п.п. 1 п. 3 ст. 52, п.п. 3,6 ст. 53 Митного кодексу України, 29.12.2015 року повідомленням за вих. № 1190 декларантом позивача, окрім вищезазначеного, добровільно митниці подано додаткові документи з метою підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: лист Міндоходів і зборів України від 04.12.2015 року та викладені пояснення декларанта відносно вимог під час митного оформлення до прайс-листа щодо виставлення його необмеженому колу покупців, згідно яких, будь-яка ідентифікація покупця (зокрема щодо реквізитів контракту) у прайс-листі не вказується, ідентифікація покупця здійснюється у комерційній пропозиції; пояснення декларанта із зазначенням висновків ВАСУ у рішенні від 11.11.2014 року у справі № 826/18065/13-а щодо того, що прайс-лист є документом довільної форми, тому митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви; пояснення декларанта щодо належного відображення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості покупця на суму 19353,25 дол. США; уточнений переклад копії декларації країни відправлення від 20.11.2015 року з проханням прийняти до уваги саме уточнену редакцію перекладу; заяву № 6782 від 28.12.2015 року (зареєстрована у канцелярії митниці за вх. № 6782 від 28.12.2015 року) про проведення письмових консультацій щодо обрання методу визначення митної вартості товару, у порядку п. 6 ст. 55 Митного кодексу України (а.с. 21-22).

Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року, яким визначено вартість за одиницю товару у розмірі 1,3200 дол. США, загальна сума товару визначена у 25 566,42 дол. США. При визначенні митної вартості товарів митним органом застосовано другий (за ціною договору щодо ідентичних товарів) метод визначення митної вартості (а.с. 13-14).

Декларантом ТОВ «ІПГ «Майстер» 05.01.2016 року подано електронну митну декларацію № 500060702/2016/000047, заповнену з урахуванням вимог рішення про коригування заявленої митної вартості товару №500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року, з забезпеченням сплати митних платежів фінансовою гарантією та товар позивача було випущено у вільний обіг (а.с. 24-25.)

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України (надалі по тексту - МК України) в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 5, 6 статті 53 МК України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз вказаних норм свідчить, що у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів. При цьому витребовування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року, за результатами аналізу поданих позивачем до митного оформлення документів митним органом виявлено розбіжності, а сааме: в прайс-листі б/н від 06.11.2015 року відсутнє посилання на інвойс від 19.11.2015 року № TZ, чим унеможливлюється кореспонденція даних прайс-листа з даною поставкою товару; у виписці бухгалтерської документації від 20.12.2015 року б/н Продавець засвідчує збільшення грошових коштів в період з 29.10.2015 року по 20.12.2015 року за товар згідно з інвойсом від 19.11.2015 року № TZ на 19 353,25 дол. США. Водночас умовами оплати товару є «протягом 90 днів після прибуття до порту Одеси, Україна». За обліково-реєстраційними даними митного органу прихід судна СМА COM ARKANSAS зафіксовано 24.12.2015 року; в перекладі копії декларації країни відправлення від 20.11.2015 року №45864493 не відповідає в розрізі граф (графи відсутні) копії декларації країни відправлення від 20.11.202015 року №45864493.

Як зазначеному у самому рішенні про коригування митної вартості, 29.12.2015 року позивачем листом від 29.12.2015 року № 1190 до митниці також було надано додаткові документи, зокрема: переклад декларації країни виробника; пояснювальний лист DONGGUAN ТОК ZIN INDUSTRIAL CO., LTD. від 29.12.2015 року з перекладом; довідку OP ТПП про ціну на імпортований з Китаю товар від 28.12.2015 року СИО-а №000912; заяву директора TOB «ІПГ» Майстер» Юн К.М від 25.12.2015 року №1186; витяг з Загальнодоступного інформаційно-довідкового ресурсу «ЗІР» Інформаційно-аналітичного центру «ЛІГА» (а.с. 14).

Разом з тим, як зазначив відповідач, у оскаржуваному рішенні, інформацією у вищезазначених додатково наданих декларантом документах при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару за МД від 25.12.2015 року №500060702/2015/009382 не спростовано розбіжності, виявлені у документах, підтверджують числові значення складових митної вартості товару: так званий уточнений переклад декларації країни відправлення від 20.11.2015 року та поданий раніше (25.12.2015 року) переклад різняться між собою, хоча переклад з китайської обох варіантів здійснено однією і тією ж уповноваженою особою TOB «ІПГ «Майстер» без обґрунтування правильності/неправильності одного з варіантів перекладу; у пояснювальному листі від 29.12.2015 року нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору DONGGUAN ТОК ZIN INDUSTRIAL CO., LTD визначає право третьої особи щодо оформлення сертифікату про походження на товар за МД від 25.12.2015 року №500060702/2015/009382, хоча органом доходів та зборів дане питання не визначено як таке, що не містить розбіжностей; довідка ОР ТПП про ціну на імпортований з Китаю товар від 28.12.2015 року СИО-а №000912 не містить визначальних підходів, методів, оціночних процедур, що відповідаю певному виду товару. Ціна (вартість) товару «волокна штапельні синтетичні, непіддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, для прядіння з поліефіру» у довідці визначалася без аналізу факторів формування вартості товару, без порівняння з цінами зовнішнього ринку, у тому числі на ринку країни-експортера, тощо. Єдиним джерелом інформації по ціні (вартості) товару вказаної довідки ОР ТПП є прайс-лист DONGGUAN ТОК ZIN INDUSTRIAL CO., LTD від 06.11.2015 року б/н.

Щодо виявлених розбіжностей, в поданих разом з декларацією документах, зокрема щодо відсутності у прас-листі посилання на інвойс, суд зазначає, що прайс-лист є документом довільної форми, тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви. Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 11.11.2014 року у справі № 826/18065/13-а.

При цьому, будь-яка ідентифікація покупця (зокрема щодо реквізитів контракту) у прайс-листі не вказується, ідентифікація покупця здійснюється у комерційній пропозиції, яка була надана позивачем та наявна в матеріалах справи.

Крім того, інвойс, як домовленість сторін контракту (п.п. 3, 4) щодо умов поставки, строків оплати, не може передувати виставленню прайс-листа та бути зазначеним у прайс-листі, оскільки складається за результатом розгляду прайс-листа.

Відносно того, що у виписці з бухгалтерської документації виробника від 20.12.2015 року Продавець засвідчує збільшення грошових коштів за товар згідно інвойсу від 19.11.2015 року, при тому, що умовами оплати товару є «протягом 90 днів після прибуття до порту Одеси, Україна», суд зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів. Отже, доходи постачальника обґрунтовано відображені як дебіторська заборгованість покупця, незалежно від сплати за товар на умовах відстрочки платежу «протягом 90 днів після прибуття до порту Одеса, Україна».

При цьому, фінансово-господарську операцію відображено у виписці з бухгалтерського обліку постачальника, оскільки його зобов'язання з поставки товару виконані з моменту завантаження товару на борт судна 25.11.2015 року на умовах FОВ порт СHIWAN, Китай, Іncoterms-2010, відповідно виникли зобов'язання покупця з оплати товару.

Щодо різниці перекладів копії декларації країни відправлення, судом встановлено, що переклад експортної декларації у поданій редакції містить усі числові дані на підтвердження задекларованої митної вартості, відсутність найменування пустих граф не впливає на її доведеність. При цьому у спірному рішенні не зазначено відповідачем які саме відсутні у перекладі графи експортної декларації, що унеможливлює реалізацію права декларанта на доведення задекларованої митної вартості.

Крім того, усі зазначені відповідачем розбіжності стосуються документів, які складені Постачальником, діяльність якого не регулюється вимогами українського законодавства та в силу ст. 61 Конституції України юридична відповідальність декларанта не поширюється на дії Постачальника.

Судом встановлено, що зазначені вище документи у визначенні основних документів для підтвердження заявленої митної вартості, ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України не передбачені. Крім того, зазначені неточності не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності які не дозволяють встановити вартість товару за зовнішньоекономічним контрактом.

Митний орган має право витребувати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, але це право виникає лише в передбачених законом випадках, а саме: у разі якщо документи, що подаються декларантом містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або неповноту відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зазначені обставини митним органом суду доведені не були.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено обґрунтованих підстав у відповідача для витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому, суд зазначає, що неподання документів, витребуваних митницею, не є підставою для відмови в митному оформленні товару, оскільки для прийняття такого рішення митний орган повинен довести, що подані до митного оформлення документи в своїй сукупності не дають можливість здійснити митне оформлення товару за методом, обраним декларантом. У ході розгляду справи такі обставини відповідачем не доведені.

Відповідно до норм чинного законодавства митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм Митного Кодексу.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, судом встановлено, що митна вартість товару за 2-м методом, була визначена на підставі наявної у митного органу інформації щодо митної вартості на товари, митне оформлення яких вже було здійснено, а саме згідно митних декларацій від 03.10.2014 року № 500060804/2014/001522 та від 11.11.2014 року № 500060001/2014/037499), цінова інформація, яких була використана на ідентичний товар митне оформлення якого було здійснено - до суду не представлена.

Митним кодексом України (ч. 4 ст. 319, ст. 337) передбачено проведення митного контролю із застосуванням єдиної з митними органами інформаційно-телекомунікаційної системи, проте правовий статус такої автоматизованої системи, порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності, Митним Кодексом України не передбачено. У зв'язку з чим, автоматизована інформаційна система (ЦБД ЄАІС ДМСУ), даними якої оперує митний орган, на час розгляду справи має статус «для службового користування», у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що зазначена база не містить об'єктивних даних, які підтверджуються документально, тому оцінці не підлягають, у зв'язку з чим в якості належного доказу по справі не приймається.

Згідно положень п.п. 4,5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов'язаний вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Наведення у графі 33 Рішення про коригування повинно містити розбіжності або сумніви у достовірності наданої інформації повинні свідчити саме про невірні числові значення складових митної вартості товарів; спрацювання профілів ризиків АСАУР та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту. Відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та не мають більшого значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Як наслідок, само лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформленої митної декларації з вищим рівнем митної вартості товару - не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України № 826/4003/14 від 11.11.2014 року; № 810/1376/14 від 09.10.2014 року; № 826/716/14 від 14.10.2014 року; № 826/13312/ 13-а від 17.02.2015 року; листі Міндоходів і зборів України № 10441/7/99-99-10-03-01-14 від 07.05.2014 року «Щодо судових спорів стосовно визначення (коригування) митної вартості товарів».

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, митницею витребувані 26.12.2015 року додатково документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), разом з тим, у рішенні не зазначено, які саме розбіжності або відсутні відомості щодо ціни за товар мають довести вказані документи, адже жодних розбіжностей та відсутньої інформації з цього приводу у рішенні про коригування митної вартості та у повідомленні про витребування додаткових документів від 26.12.2015 року не наведено.

Так, як встановлено судом, декларантом добровільно було надано замість вказаних витребуваних документів лист виробника від 29.12.2015 року щодо стосунків виробника з компанією SHENZHEN XIANGBO TRADE CO, LTD, який здійснював оформлення Сертифікату походження товару від імені та в інтересах виробника у м. SHENZHEN.

Враховуючи, що постачальником включені зазначені витрати до ціни товару у Калькуляціях, які були додані до митної декларації, витребування додаткових документів, на думку суду, є необґрунтованим, оскільки якщо певні витрати вже включені до контрактної вартості товару, то митниця не може запитувати додаткові документи для підтвердження їх числових показників.

Так, у відповідача відсутні підстави для витребування додаткових документів, оскільки останнім не наведено які саме дані щодо числового значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті відсутні або містять розбіжності.

Відносно зауважень відповідача щодо наданої позивачем цінової довідки ОР ТПП від 12.03.2015 року СИО-а № 000195, суд зазначає, що ст. 53 МК України, містить єдину вимогу до висновку про якісні та вартісні характеристики товарів - суб'єкт його складання повинен бути спеціалізованою експертною організацією. Так, в силу ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», ОР ТПП має відповідні повноваження на складання такого висновку. При цьому, експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Отже, наданий декларантом висновок ОР ТПП від 28.12.2015 року виданий уповноваженим органом та є обов'язковим для застосування відповідачем.

Частиною 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з частинами 7, 8 статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів або неможливості надати затребувані митним органом додаткові документи за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи митний орган випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

У ході розгляду справи відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

Згідно з частиною 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідач не надав доказів наявності обмежень, передбачених частиною 1 статті 58 МК України, які виключають використання основного методу. Такого обмеження у використанні основного методу визначення митної вартості товару, як неподання додаткових документів, Митний кодекс України не передбачає.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наявними в справі доказами підтверджується правомірність поданих позивачем документів для визначення митної вартості товарів за основним методом. Натомість відповідачем не надано доказів, які б переконливо свідчили про заниження позивачем митної вартості імпортованих товарів та законність відмови в митному оформленні товару за заявленим методом.

Судом встановлено, що відповідачем були порушені приписи чинного законодавства щодо здійснення контролю правильності визначення митної вартості та застосування методів визначення митної вартості товару.

Оскільки у ході судового розгляду встановлено невідповідність оспорюваного позивачем рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року критеріям, зазначеним у ч.3 ст.2 КАС України, а відповідачем правомірність цього рішення не доведена, суд прийшов до висновку про задоволення позову щодо визнання його протиправним та скасування.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Зважаючи на задоволення позову, суд вважає за необхідне присудити позивачу з державного бюджету здійснені ним судові витрати у сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ Майстер» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060702/2015/0000027/2 від 29.12.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ Майстер» (код ЄДРПОУ - 33658179) сплачений судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 10 березня 2016 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 15 березня 2016 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.