Справа № 404/5876/15-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5876/15-а
Номер провадження 2-а/404/499/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровоград до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 48177044 від 07.08.2015 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровоград звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- визнати протиправними дії Управлення державної виконавчої сліжби Головного управління юстиції у Кіровоградській области;

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.08.2015 року по ВП № 48177044 прийняти заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В., як таку що прийнята з порушенням вищезазначених норм та зобов»язати державного виконавця вчинити дії по передачі документів до органів Казначейства.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді надійшла постанова про накладення штрафу в розмірі 8708,12 грн. (ВП № 348177044) від 07.08.2015 року за підписом заступника начальника відділу Санкаускас Н.В.

Вмотивована дана постанова тим, що УПФУ в м. Кіровограді без поважних причин не виконало рішення суду, щодо виконавчого листа № 404/10593/13-ц виданого 15.07.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 87 081,24 грн.

Управлінням було повідомлено відповідача про виконання рішення суду в межах функціональних обов'язків, 24.07.2015 року, так як постанова про відкриття виконавчого провадження отримала 23.07.2015 року. Жодних порушень з боку управління допущено не було з відміткою про отримання. Рішення суду управління виконано, сума нарахована, її виплата може бути виплачена тільки через органи Казначейства, а відповідач замість того, щоб передати виконавчий документ до органів Казначейства нараховує управлінню виконавчий збір.

Виплата нарахованої суми за рішенням не може бути здійснена, у зв'язку з відсутністю коштів, оскільки вони не є власністю управління та не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету, а державний виконавець своїми діями спонукає до вчинення незаконих дій.

У зв'язку з викладеним позивач просить скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби головного управління юстиції в Кіровоградській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.08.2015 року по ВП № 48177044 та визнати дії протиправними.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, також надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до наданих письмових заперечень просила відмовити в задоволені позову повністю, посилаючись на те, що боржником - УПФУ в м. Кіровограді постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2015 року в судовому порядку не оскаржувалася, а тому на сьогоднішній день підстав для невиконання рішення суду не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року видано виконавчий лист Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 87081,24 грн.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 48177044 від 17.07.2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 404/10593/13-ц, виданого 15.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровоград про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 87081,24 грн.

17.07.2015 року за вих. № 12719 вище вказану постанову направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

Відповідно до повідомлення позивача від 24.07.2015 року за вих. № 7003/08-21 ОСОБА_3 проведено нарахування за розпорядженням за період з 22.04.2010 року по 22.07.2011 року була нарахована сума 87081,24 грн., проте 18.06.2012 року він помер, а згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.04.2015 року сума 87081,24 грн. на праві спадщини стягнута з управління на користь ОСОБА_2. Відповідно до норм законодавства, зокрема ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» та постанову КМУ № 845 від 03.08.2011 року в редакції з урахуванням постанови КМУ № 267 від 15.04.2013 року обов'язок по виконанню даних судових рішень покладено на органи Казначейства, в зв'язку з чим у управління не має на сьогодні законних підстав для виплати коштів. В зв'язку з чим є всі підстави вважати причини незалежні від управління та наявності поважних причини в діях управління по виконанню рішення суду. Тому, відповідачу запропоновано передати документи для виконання до органів казначейства.

07.08.2015 року згідно постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення з боржника виконавчого збору з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді підлягає до стягнення виконавчий збір у розмірі 8708,12 грн.

07.08.2015 року за вих. № 14612 вище вказану постанову направлено боржнику до виконання та відома.

Згідно повідомлення Управління державної казначейської служби України у м. Кіровограді від 25.09.2015 року за вих. № 02-08/2793 зазначені в запиті відповідача від 22.09.2015 року за вих. № 18958 рахунки відкриті на позивача для зарахування коштів, що надходять від сплати єдиного внеску. Рахунки, що відкриті в органах Казначейства, не передбачені для фінансування та проведення видатків, зокрема, щодо погашення заборгованості за судовим рішенням.

Всі платіжні вимоги Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді повернуто без виконання згідно Постанови КБУ № 22 від 21.01.2004 року п. 2.18, п. 2.20 в зв'язку з відсутністю коштів на рахунку.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України встановлено, що видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України.

Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що кошти Пенсійного фонду України використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, оплату послуг з виплати та доставки пенсій Фонду.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу закріплені в ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», згідно з ч. 1 якої виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 2 ст. 3 Закону передбачено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягував подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 Закону перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Таким чином, законодавець, враховуючи відсутність у державних органів коштів, за рахунок яких могли б виконуватись судові рішення про стягнення з них певних сум, передбачив можливість виконання таких рішень спеціальним центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

З погляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що не виконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк, зокрема, до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, зокрема, що підлягає стягненню чи поверненню.

Виключення містить ч. 2 цієї статті, яка визначає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами, зокрема, про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.

Не виконання законних вимог державного виконавця у визначені строки є наслідком, зокрема, стягнення з боржника виконавчого збору, який розраховується у відсотковому розмірі від суми, що підлягає стягненню або поверненню на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження, в межах якого прийнято оспорювану постанову, відкрито за виконавчим документом про стягнення з Управління суми пенсії, тобто стягнення з боржника періодичного платежу.

З огляду на викладене, суд вважає, що у державного виконавця не було підстав для застосування до Управління наслідків, визначених ч. 1 ст. 28 Закону та винесення постанови про стягнення з останнього виконавчого збору.

З урахування викладеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Керуючись ст.ст. 8-11, 71, 99, 100, 122, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 48177044 від 07.08.2015 року - задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській областіпо винесенню постанови ВП № 48177044від 07.08.2015 року про стягнення виконавчого збору - протиправними.

Скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В.№ 48177044 від 07.08.2015 рокупро стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді виконавчого збору у розмірі 8708,12 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган