Справа № 826/14497/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 березня 2016 року м. Київ № 826/14497/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про повернення судового збору у справі

за позовомПриватного підприємства «ТД ЗІТА»
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправними дій щодо проведення перевірки, визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10.09.2014р. № та № ,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ТД ЗІТА» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень від 10.09.2014р. № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2015 р. позов Приватного підприємства «ТД ЗІТА» задоволено повністю, дії ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві із проведення перевірки згідно акту від 27.08.2014р. № 414/26-57-22-03-10/38272557 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ТД ЗІТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «ГВВ-Груп» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014» визнано протиправними. Також суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення - рішення від 10.09.2014р. № та № , та присудив судові витрати в сумі 182,70 грн. на користь Приватного підприємства «ТД ЗІТА» за рахунок асигнувань ДПІ у Святошинському ГУ ДФС у м. Києві.

Згідно відмітки служби діловодства, 13.01.2016 року Окружний адміністративний суд м. Києва одержав від Приватного підприємства «ТД ЗІТА» заяву про повернення судового збору у розмірі 1 569,46 грн.

Водночас, в резолютивній частині постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2015 р. у справі №826/14497/14 судом не було повністю вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2016 року для вирішення питання щодо повернення судового збору у даній справі призначено судове засідання та повідомлено сторін про день, час і місце його проведення.

Позивач у судовому засіданні висловлені у заяві вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності із вимогами статті 35 КАС України, явку уповноваженого представника не забезпечив, заяв/клопотань до суду не направив.

Згідно ч.3 ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, суд на підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2016 року судові витрати в сумі 1 569,46 грн. присуджено на користь Приватного підприємства «ТД ЗІТА».

При вирішенні питання щодо повернення судового збору у даній справі суд враховує наступне.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши питання судових витрат, заслухавши думку присутніх осіб, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (надалі - Закон №3674-VI, Закон України «Про судовий збір») (в редакції від 28.11.2013 року) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати та немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, ч.3 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно ч.7 ст.6 Закону №3674-VI розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Так, ч.1 ст.98 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою. Зокрема, п.4 ч.1 ст.163 цього Кодексу встановлено, що в резолютивній частині постанови суду має бути зазначено про розподіл судових витрат.

Крім того, згідно з п.5 ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, зокрема, судовий збір.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що питання про розподіл судових витрат, у тому числі й судового збору, вирішується виключно судом й одночасно з прийняттям судового рішення.

При цьому, в резолютивній частині рішення зазначається, хто, на чию користь та у якому розмірі сплачує судові витрати, зокрема, й судовий збір.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заявлених майнових вимог за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 10.09.2014 року № у розмірі 64 971,25 грн. та № - 49 225,00 грн.

Таким чином, 2% із 11 196,25 грн. дорівнює 2 283,93 грн., тобто судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру необхідно було сплатити у розмірі 228,39 грн.

А також, за вимогу немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити у розмірі 73,08 грн.

Позивачем сплачено судовий збір за майнову та не майнову вимоги у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до платіжних доручень №72 від 16.09.2014 року на суму 182,70 грн. та №83 від 29.09.2014 року на суму 1 644,30 грн.

Згідно ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У ч.1 ст.7 Закону №3674-VI зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач сплатив судовий збір за подання адміністративного позову у загальному розмірі 1 827 грн., в той час коли відповідно до ч.2 та ч.3 ст.4 Закону №3674-VI мав сплатити лише 301,47 грн.

Враховуючи той факт, що згідно п.4 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 року та п.2 резолютивної частини додаткової постанови від 11.03.2016 року судові витрати, в сумі 182,70 грн. та 1 569,46 грн. відповідно, присуджено на користь Приватного підприємства «ТД ЗІТА», не вирішеним залишається питання щодо сплаченого судового збору у розмірі 74,84 грн.

Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.7 Закону №3674-VI та ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення судового збору позивачу у розмірі 74,84 грн.

Керуючись положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.2 ст.87, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Повернути Приватному підприємству «ТД ЗІТА» () зайво сплачену частину судового збору в розмірі 74,84 грн. (сімдесят чотири гривні 84 копійки).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Іщук