Справа № 816/171/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м.ПолтаваСправа № 816/171/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

при секретарі - Кисличенко О.В.,

за участю:

представників позивача - Васюти А.І., Осадчого А.В.,

представника відповідача - Нємченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Державна фінансова інспекція в Полтавській області про визнання нечинним та скасування листа-вимогу, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання нечинним та скасування пункту 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12 листа-вимогу від 02 грудня 2015 року №16-06-3-14/8350.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що збитки нараховані контролюючим органом у свої вимозі від 02 грудня 2015 року №16-06-03-14/8350 підприємством не завдавалися.

Відповідач у письмових запереченнях зазначив, що оскаржувана вимога сформована у відповідності до чинного законодавства та чітко відображає встановлені в ході ревізії порушення. Наполягав на тому, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

На виконання пункту 2.9 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на III квартал 2015 року, ДФІ в Полтавській області у період з 28 липня 2015 року по 21 жовтня 2015 року проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2015 року.

За результатами ревізії складено акт від 28 жовтня 2015 року №06-21/62 (т.1 а.с. 22-142), яким зафіксовано ряд порушень, зокрема:

- частини 3 статті 92, статті 526, частини 2 статті 611-612, статті 623, статті 625 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-VI, частини 2 статті 218, статті 220, 222 Господарського кодексу України, пункту 5 П(С)БО №10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року №237, допущено втрату боржників в зобов'язанні, що призвело до втрати фінансових ресурсів на загальну суму 906281,38 грн. Внаслідок допущеного порушення підприємству завдано матеріальної шкоди (збитки) на суму 906281,38 грн.

- пункту 2.1 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року №37, підпункту 9.9, 9.10 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтава, затверджених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12 вересня 2007 року №240 та умов укладених договорів, КП ПОР "Полтававодоканал" несвоєчасно та в занижених розмірах проведено нарахування юридичним особам-підприємствам розміру плати за скиди до міської каналізації без наявності відповідних дозволів, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів на суму 351467,25 грн.,

- пункту 2.1 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року №37, підпункту 9.9, 9.10 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтава, затверджених рішенням виконкому Полтавської міської ради від 12 вересня 2007 року №240 та умов укладених договорів, КП ПОР "Полтававодоканал" несвоєчасно та в занижених розмірах проведено нарахування юридичним особам-підприємствам розміру плати за скид об'ємів стічних вод, які перевищують указані в договорі, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів на суму 299043,84 грн.,

- підпункту 6.3.2.3, 6.3.3, 6.3.5, 6.36 ДСТУ БД 1.1-1:2013 ТОВ "СУСТР-19" включено в акти виконаних робіт форми КБ-2 за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2015 року матеріалів та виробів по вартості, яка не підтверджена даними бухгалтерського обліку, що призвело до незаконних витрат коштів на загальну суму 2216.05 грн.,

- підпункту 6.3.2.3, 6.3.3, 6.3.5, 6.36 ДСТУ БД 1.1-1:2013 ПБП "Полтава-Спецводопровід" включено в акти виконаних робіт форми КБ-2 за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2015 року матеріалів та виробів по вартості, яка не підтверджена даними бухгалтерського обліку, що призвело до незаконного використання КП ПОР "Полтававодоканал" коштів на загальну суму 3252 грн., чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) КП ПОР "Полтававодоканал" на зазначену суму,

- підпункту 6.3.2.2 ДСТУ БД1.1-1:2013 ТОВ "Полтававодопровід" безпідставно та необгрунтовано застосовано в актах виконаних робіт форми КБ-2в ресурсної елементної кошторисної норми, що призвело до незаконних витрат КП ПОР "Полтававодоканал"на загальну суму 9739,83 грн.,

- умов пункту 1.2, 1.3, 2.2 та пункту 3.1 договору поставки продукції від 02 квітня 2015 року №02-04-15, пункту 3 статті 180 та пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-IV КП "Полтававодоканал" перераховано коштів на адресу ТОВ "Компанія "Хлортехвод" за послуги по поставці хімічної продукції, які не передбачені умовами договору, і як наслідок призвело до незаконного використання коштів на загальну суму 30000 грн.

02 грудня 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Полтавській області направлено позивачу вимогу №16-06-3-14/8350 "Про усунення виявлених порушень" (т.1 а.с. 17-21).

Не погодившись із пунктами 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12 вимоги від 02 грудня 2015 року №16-06-3-14/8350, позивач звернувся до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача щодо скасування пунктів 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12 вимоги від 02 грудня 2015 року №16-06-3-14/8350, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" орган державного фінансового контролю: здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Президентом України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 8, 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Пунктами 1, 2, 3, 9, 10, 11 вимоги від 02 грудня 2015 року №16-06-3-14/8350 встановлено завдання КП ПОР "Полтававодоканал" збитків (шкоди) та запропоновано останньому провести претензійно-позовну роботу щодо пред'явлення позовів щодо відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, Державна фінансова інспекція в Полтавській області пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14) та постанові від 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14).

Відповідно до частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною першою статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Мотивів для відступлення від вказаної правової позиції Верховного Суду України при розгляді цієї справи, судом не встановлено та сторонами не зазначено.

Згідно із частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування пункту 1, 2, 3, 9, 10, 11, 12 листа-вимоги від 02 грудня 2015 року №16-06-3-14/8350

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання нечинним та скасування листа-вимоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 15 березня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко