Справа № 802/88/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 березня 2016 р. Справа № 802/88/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: Чухно І.В.

представника третьої особи: Гнатюка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни, третя особа на стороні відповідача - Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до державного інспектора сільського господарства у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Ухвалою від 02 лютого 2016 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.11.2015 року державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Чухно Іриною Володимирівною на підставі наказу №236 та направлення від 09.11.2015 №42 проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства.

За результатами перевірки було складено акт №37/15 від 24.11.2015 року, в якому зафіксовано порушення вимог земельного законодавства, зокрема: встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки, складання актів перевірки та обстеження земельної ділянки, та складені за результатами перевірки документи, зважаючи на те, що позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства здійснена без належної правової підстави з порушенням порядку та процедури її призначення та проведення.

Перед початком судового розгляду 16.02.2016 року за клопотанням відповідача було залучено третю особу на стороні відповідача - Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві, та просив суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечувала. У наданих до суду письмових запереченнях просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при проведенні позапланової перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог земельного законодавства працівники Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області діяли у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені законами України, на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року у справі №127/25151/15-к, прийнятої в рамках кримінального провадження.

Представник третьої особи проти позову заперечував з аналогічних підстав, що зазначені у письмових запереченнях відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

06.11.2015 за вх.№14578 на адресу Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області надійшла ухвала Вінницького міського суду від 03.11.2015 року про призначення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства ФОП ОСОБА_1

На виконання зазначеної ухвали Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області від 09 листопада 2015 року за №236 видано наказ "Про проведення позапланової перевірки".

За результатами проведеної перевірки складено акти обстеження земельної ділянки від 21 листопада 2015 року за №38/15 та №39/15 та акт перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства від 24 листопада 2015 року №37/15.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статтей 20, 66, 125, 126 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Таким чином виявлено, що позивач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, а з метою добування наявного суглинку (надр) та проводить такі дії також і поза межею орендованої земельної ділянки за відсутності відповідного документа на право користування або право власності.

24.11.2015 року державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Чухно І.В. винесено приписи №000033/15 та №000030/15, якими позивача зобов'язано у 30-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства та повідомити про виконання приписів у строк до 24.12.2015 року.

Крім того, 24.11.2015 державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Чухно Іриною Володимирівною відносно ОСОБА_1 також складено протоколи про адміністративне правопорушення від 24.11.2015 року №000027/15 та №000029/15 за вчиненні правопорушення, передбачені статтями 20,96,125,126 Земельного Кодексу України.

Письмовими повідомленнями від 02.12.2015 за №390/15 та №391/15, позивача інформовано щодо необхідності відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 2. Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Положеннями ст. 9 зазначеного закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459/2011 від 13.04.2011 року (далі - Положення) державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до покладених завдань Держсільгоспінспекція України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель (пп. 1 п. 4 Положення).

Крім того, згідно з п. 5 Положення Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Таким чином, з огляду на положення вищевказаних нормативно-правових актів проведення перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства належить до компетенції Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області.

Водночас, як стверджує позивач, проведення позапланового заходу щодо нього здійснено відповідачем з порушенням вимог закону, з власної ініціативи, оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області про надання дозволу на проведення позапланової перевірки не передбачена чинним законодавством України як підстава для проведення перевірки. Крім того, на переконання позивача, перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена відповідачем з порушенням порядку та процедури її проведення, зокрема, строку проведення, без повідомлення про проведення позапланового заходу.

Оцінюючи вищевказані доводи позивача, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" перелік підстав для здійснення позапланових заходів є вичерпним і такими підставам можуть бути: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Своєю чергою частиною 2 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Водночас необхідно зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів контролю, зокрема, органами при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя.

Разом із тим, судом встановлено, що фактичною підставою для проведення позапланового заходу з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог земельного законодавства була ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року, винесена на підставі клопотання слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00001561.

Крім того, згідно з п. 2 Постанови №408 від 13.08.2014 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" (чинної на момент проведення перевірки) надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду чи на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог земельного законодавства здійснювалася відповідачем на вимогу слідчого СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області та згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області в рамках кримінально-процесуального закону.

Згідно положень п.п. 1-3 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 4.1- 4.3 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 року за №412/22944 (далі Порядок) для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обов'язки. Наказ має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

У направленні на проведення планової/позапланової перевірки зазначаються:

- найменування інспекційного органу, який проводить відповідний захід, його місцезнаходження та телефон;

- найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, місцезнаходження чи прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця;

- номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід;

- перелік посадових осіб, які беруть участь у проведенні заходу, із зазначенням їх посад, прізвищ, імен та по батькові;

- дата початку проведення та дата закінчення заходу;

- тип заходу (плановий, позаплановий);

- вид заходу (перевірка, обстеження земельної ділянки);

- підстави для здійснення заходу;

- предмет здійснення заходу (перелік питань, які підлягають перевірці);

-інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Направлення № 42 на проведення позапланової перевірки оформлене відповідно до наказу від 09.11.2015 №236 та містить всі необхідні реквізити, визначені вказаними положеннями Закону та Порядку.

Позивачем вказано на те, що у направленні та у наказі "Про проведення перевірки" предметом здійснення перевірки є земельна ділянка по АДРЕСА_1, яка належить ФОП ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Однак, перевірка додержання вимог земельного законодавства проводилась на земельній ділянці, що розташована на території Якушинецької сільської ради за межами населеного пункту, кадастровий номер НОМЕР_3. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що у відповідача відсутні будь-які документи на проведення позапланового заходу на ділянці, що перебуває в оренді у ФОП ОСОБА_1

Оцінюючи наведене, суд зазначає наступне.

Наказ державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 09 листопада 2015 року та направлення на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 був виданий на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року, в описовій частині якої йдеться про перевірку земельної ділянки, що орендується ФОП ОСОБА_1 з кадастровим номером НОМЕР_3. Крім того, вищезазначені документи оскарженню не підлягали та не є предметом спору у цій адміністративній справі.

Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування цегельного заводу за рахунок земель запасу на умовах оренди на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, який оглядався судом у судовому засіданні та знаходиться в матеріалах справи, міститься погодження проекту відведення земельної ділянки управлінням культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації від 16.07.2007 року №1465/02-20. У зазначеному погоджені адреса земельної ділянки, яка передана в оренду ФОП ОСОБА_1, - АДРЕСА_1. Дане погодження передбачене вимогами ст.186, 1861 Земельного кодексу України.

Тому, суд доходить до висновку, що перевірка здійснювалась на земельній ділянці, яка була зазначена в ухвалі Вінницького міського суду.

Відтак, доводи позивача про відсутність у відповідача правових підстав для проведення перевірки в ході розгляду справи не підтвердились.

Оцінюючи доводи представника позивача про порушення процедури проведення відповідачем спірної перевірки, суд виходив з такого.

Згідно з п. 5.5 ст. 7 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 3.6 Порядку перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

Представник відповідача пояснив, що при виїзній перевірці ОСОБА_1 був безпосередньо присутній та надавав усні пояснення. ОСОБА_1 в судовому засідання не заперечував щодо заявленого, підтвердивши про його присутність в ході проведеного заходу. Отже, державним інспектором у даному випадку було дотримано норми п. 3.6 Порядку № 132.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису від 24.11.2015 №000030/15, який виданий у зв`язку з самовільним зайняттям земельної ділянки, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Як зазначено в оскаржуваних приписах, під час перевірки встановлено використання позивачем земельних ділянок за відсутності відповідного правочину щодо таких земельних ділянок, що є порушенням вимог статей 125, 126 ЗК України.

Вказаними приписами зобов'язано позивача усунути порушення вимог земельного законодавства.

Статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Слід зауважити, що згідно із зазначеним терміном, самовільним вважається зайняття земельної ділянки і в тому випадку, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не приймав рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

З наведеної норми закону вбачається, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є суб'єкт, який фактично її використовує та отримує від неї певні блага за умови якщо правові підстави для використання земельної ділянки відсутні.

Надаючи оцінку оскаржуваному припису, суд враховує, що внаслідок проведеного заходу державного нагляду 24.11.2015 державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Чухно І.В. було проведено обстеження земельної ділянки і фактично встановлено, що ФОП ОСОБА_1 дійсно використовує на території Якушинецької сільської ради за межами населеного пункту земельну ділянку загальною площею 0,0352 га. Даний факт був підтверджений і самим позивачем у судовому засіданні, однак як зазначив останній, що площа самовільного зайняття значно менша.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Таким чином, при проведенні перевірки факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки відповідачем перевірено. Матеріалами справи підтверджено, що у позивача відсутній відповідний правовстановлюючий документ (договір оренди, державний акт на право власності або права постійного користування), який встановлює право користування або право володіння земельною ділянкою, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що припис №000030/15 від 24.11.2015 про усунення порушень земельного законодавства прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення. Натомість позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису №000033/15 від 24.11.2015 року, то суд вважає їх обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи, припис державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, виданий 24.11.2015 року, вручений державним інспектором сільського господарства у Вінницькій області Чухно І.В. Як зазначено у приписі, ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору оренди землі від 19.05.2008 року, який зареєстровано у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2008 року за №0 по Якушинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області, передано у користування (оренду) земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) загальною площею 1,6848 га, з них: - 0,4790 га - пасовище, 1,2058 га - землі розробленого кар`єру, за рахунок земель не наданих у власність та користування сільськогосподарського призначення, для промисловості - будівництва та обслуговування цегельного заводу. На земельній ділянці не знаходиться (відсутні) об`єкти нерухомого майна, інших об`єктів інфраструктури. Крім того, передана земельна ділянка не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, проте фактично є територією кар`єру, на якому вже попередньо змінено поверхневий шар ґрунту, і здійснено видобуток надр (суглинку) на глибину 4 - 7 метрів.

Крім того, приписом встановлено, що земельна ділянка використовується позивачем фактично для видобування цегельної сировини (суглинку).

Оскільки земельна ділянка використовується не для будівництва та обслуговування цегельного заводу, з метою переробки сировини та виробництва цегельної продукції, а для добування наявного суглинку (надр) , що відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель " кваліфікується як використання земель не за цільовим призначенням, відповідальність за яке передбачена статтею 53 Кодексу про адміністративні правопорушення України, державним інспектором сільського господарства був складений припис "000030/15.

У підтвердження того, що на даній земельній ділянці проводиться видобуток надр (суглинків) відповідачем надано фотознімки техніки в кількості однієї одиниці та самої земельної ділянки.

Як свідчать матеріали справи, цільове призначення земельної ділянки, яка перебуває в оренді ФОП ОСОБА_1 - для будівництва і обслуговування цегельного заводу. Позивач у судовому засіданні пояснив суду, що орендована земельна ділянка вже давно є виробленим кар`єром, в якому видобування суглинків не проводилось багато років у зв`язку з їх відсутністю.

Відповідно до положення "Про державну інспекцію сільського господарства України", затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011, до повноважень Державної інспекції сільського господарства належить здійснення державного нагляду за використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення.

Статтею 1 ЗУ «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Однак, відповідно до ст.11 Закону України "Про надра" (далі - Закон) державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Згідно ст.61 Закону державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Державний нагляд за веденням робіт з геологічного вивчення надр, їх використанням та охороною, а також використанням і переробкою мінеральної сировини (державний гірничий нагляд) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до повноважень Державної інспекції сільського господарства України не відноситься вивчення та використання надр. Тому, суд приходить до переконання про передчасний висновок державного інспектора сільського господарства про видобуток надр на території, що перебуває в оренді у ФОП ОСОБА_1, а саме видобуток позивачем суглинку. Крім того, як пояснила відповідач жодні лабораторні дослідження та обстеження земельної ділянки із застосуванням спеціальних технічних засобів не проводились і такий висновок був зроблений в результаті лише візуального огляду території.

Водночас суд оцінює критично пояснення відповідача, що про видобуток позивачем суглинку перевіряючий прийшов до висновку, взявши до уваги письмові пояснення жителів с. Лисогора, копії яких долучені до матеріалів справи. Дані докази суд відхиляє, оскільки Акт перевірки та оскаржуванні приписи прийнятті 24 листопада 2015 року, а пояснення датовані 02.12.15 та 03.12.15, що виходить за межі перевірки.

Враховуючи вищезазначене, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування припису від 24 листопада 2015 року №000030/15 підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірними дій інспектора сільського господарства у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни щодо проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 та зазначення у акті перевірки від 24.11.2015 року висновків про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, самовільного зайняття земельної ділянки, а також використання ділянки для видобування цегельної сировини (суглинків) не може бути задоволена з огляду на наступне.

Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Суд вважає, що результатом оскаржуваних позивачем дій стало прийняте відповідачем рішення у формі приписів. При оскарженні такого рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його винесення (прийняття) і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення. Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування рішення охоплює в собі і визнання неправомірними дій при його прийнятті, а тому питання неправомірності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування припису Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 24 листопада 2015 року №000033/15.

Відтак, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис від 24 листопада 2015 року за №000033/15.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 689 (шісот вісімдсят дев`ять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя/підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: