Справа № 810/4825/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року (13:03 год.) м. Київ №810/4825/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Тетерів" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київської області про визнання нечинним рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: Богатов Ю.М., довіреність б/н від 06.07.2015

від відповідача: Мурга Р.Я., довіреність №709/9/10-036 від 21.04.2015

Суть спору: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Тетерів" звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання нечинним рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 року та припинення адміністративного арешту ТОВ "ВО "Тетерів".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в січні 2015 року відповідачем виданий наказ від 29.01.2015 «Про затвердження порядку роботи податкового посту», яким затверджено графік чергування працівників відповідача на контрольному посту позивача з 8.00 до 17.00 год., що відповідає режиму роботи підприємства.

Позивач зазначає, що 17.03.2015 представником відповідача складено акт про недопуск до цілодобового чергування на податковому посту ТОВ ВО «Тетерів», чергування якого передбачено наказом Вишгородської ОДПІ від 13.03.2015 №116 "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" цілодобово з 8.00 до 8.00 наступного дня.

При цьому позивач вказує, що отримав даний наказ засобами поштового зв'язку 20.03.2015, у зв'язку з чим недопуск представників відповідача до цілодобового чергування на податковому посту ТОВ ВО «Тетерів» 17.03.2015 вважає правомірним.

Відтак позивач вважає протиправним прийняте відповідачем рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015.

Також позивач додає, що в подальшому наказ Вишгородської ОДПІ від 13.03.2015 №116 "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" був скасований постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 №810/2074/15.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства України та відповідає вимогам, закріпленим в Податковому кодексі України.

Зауважує, що оскаржуване рішення Вишгородської ОДПІ про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 не може бути скасоване, оскільки вищевказане рішення слугувало правовим підґрунтям для звернення Вишгородської ОДПІ до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО Тетерів" від 18.03.2015 №508/9/10-036, яке задоволено судом, та судове рішення стосовно якого набрало законної сили.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з мотивів, наведених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Тетерів" зареєстроване як юридична особа 17 березня 2004 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.32-36).

Судом встановлено, що на підставі наказу ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Тетерів», правонаступником якого є позивач, від 04.05.2008 №7 створено на підставі наказу начальника Ірпінської МДПІ №104-д від 03.05.2007 контрольний податковий пост з відповідальних працівників Державної податкової інспекції на акцизному складі (а.с.163).

Наказом Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 20.06.2014 №360 «Щодо створення податкового посту на підприємстві ТОВ «ЛГЗ «Тетерів» затверджено порядок роботи представників Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ на податковому посту ТОВ «ЛГЗ «Тетерів», та, зокрема, визначено розпорядок роботи відповідальних представників на податковому посту з 8.00 до 17.00 год. (а.с.180).

Наказом Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту» затверджено порядок роботи представників Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів», та, зокрема, визначено розпорядок роботи відповідальних представників на податковому посту з 8.00 до 17.00 год., що відповідає режиму роботи підприємства (а.с.181-182).

Також судом встановлено, що наказом Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 «Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту» затверджено порядок роботи представників Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів», та встановлено цілодобове чергування (а.с.106-107).

Як вбачається із матеріалів справи, 18 березня 2015 року, в зв'язку з недопуском до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ "ВО "Тетерів" посадової особи Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, відповідачем відповідно до вимог пп. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 (а.с.138-139).

Судом встановлено, що вказане рішення прийняте на підставі складеного 17 березня 2015 року акту про не допуск до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ "ВО "Тетерів".

Суд зазначає, що акт складений головним державним ревізором-інспектором сектору контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3, головним державним інспектором Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ Осипенко Л.В. та головним державним інспектором Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ Тарасовим М.М. про те, що 17 березня 2015 року біля 19 години 00 хвилин охороною ТОВ ВО «Тетерів» за вказівкою керівництва даного підприємства було змушено чергового на податковому посту головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3 залишити податковий пост та територію самого підприємства, не пояснюючи жодних змістовних причин.

Крім цього даним актом встановлено недопуск представника Вишгородської ОДПІ до податкового посту з 19 години 00 хвилин 17.03.2015 по 8 годину 00 хвилин 18.03.2015, а також можливість повноцінного виконання розпорядження ДФС України від 12.03.2015 №61-р «Про ротацію представників контролюючого органу на податковому посту» та наказу Вишгородської ОДПІ від 13.03.2015 №116 "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" (а.с.176).

Судом встановлено, що прийняте відповідачем рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 направлено на адресу позивача 18.03.2015 цінним листом з описом вкладення, що підтверджується копією опису вкладення та фіскального чеку №833 (а.с.125, 140).

Судом встановлено, що рекомендоване поштове відправлення №833, відправлене цінним листом на адресу ТОВ ВО «Тетерів» вручено адресату 08 квітня 2015 року, що підтверджується листом Центру поштового зв'язку №10 (а.с.155).

У силу частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до пп. 229.1.14 п. 229.1 ст. 229 Податкового кодексу України на підприємствах, де використовують спирт за нульовою ставкою, встановлюються податкові пости, порядок роботи яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок роботи представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах, що утворюються на території підприємств, де виробляється продукція з використанням спирту етилового та біоетанолу, які отримуються за нульовою ставкою акцизного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №9 (далі - Порядок).

Даний Порядок визначає механізм здійснення контролю представниками контролюючих органів на акцизних складах, де суб'єктами господарювання виробляється, обробляється (переробляється), змішується, розливається, пакується, фасується, зберігається, одержується чи видається спирт етиловий (далі - спирт), горілка та лікеро-горілчані вироби, та на податкових постах на території підприємств, де використовується спирт, отриманий за нульовою ставкою акцизного податку, для виробництва деяких видів продукції, визначених підпунктом 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України.

Згідно п. 2 розділу 1 Порядку на акцизних складах та податкових постах постійно діють представники контролюючих органів за місцем розташування таких акцизних складів і податкових постів.

Пунктом З розділу 1 Порядку передбачено, що контролюючий орган за місцем розташування акцизного складу та податкового поста відповідним наказом призначає свого представника (представників) на таких складах та постах, передбачає резерв на випадок тимчасової, відсутності працівників, визначає заходи щодо матеріально-технічного забезпечення, транспортного обслуговування, інші умови, необхідні для забезпечення ефективності контролю, а також забезпечує наявність штампів "В'їзд дозволено", "Виїзд дозволено", бланків форм та інших документів, передбачених цим Порядком.

Відповідно до п. 9 розділу 1 Порядку, розпорядник акцизного складу або уповноважена особа підприємства зобов'язаний:

надати представнику контролюючого органу окреме приміщення, яке відповідає санітарно-гігієнічним нормам, обладнане телефоном, а також вжити заходів для запобігання несанкціонованому втручанню в роботу представника контролюючого органу і використанню службової та іншої інформації, що зберігається представником контролюючого органу на акцизному складі або податковому посту;

встановити та підтримувати у належному стані необхідні замки, пломби, лічильники чи інші подібні пристрої, які можуть бути затребувані представником контролюючого органу, з метою забезпечення контролю за цільовим використанням спирту та повноти сплати належної суми акцизного податку зі спирту, горілки та лікеро-горілчаних виробів, що виробляються на акцизному складі або підприємстві;

забезпечити облік наявності та руху сировини, спирту та водно-спиртових розчинів у. незавершеному виробництві горілки та лікеро-горілчаних виробів і готової продукції, розміщених на акцизному складі або підприємстві;

надавати постійному представнику контролюючого органу достовірну інформацію щодо наявності та руху сировини, спирту та водно-спиртових розчинів у незавершеному виробництві горілки та лікеро-горілчаних виробів і готової продукції, а також відповідні документи первинного, бухгалтерського обліку та звітності для ознайомлення.

З матеріалів справи слідує, що Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО Тетерів", застосованого на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №810/1090/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015, подання Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області задоволено в повному обсязі. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "ВО Тетерів", застосованого рішенням Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.03.2015 №1718/10/10-036 (а.с.67-75).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2015 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Тетерів" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі № 810/1090/15 (номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 44376902).

Як слідує з постанови Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №810/1090/15 допитаний судом свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює головним державним ревізором-інспектором сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ та пояснив, що з незрозумілих причин о 19 год. 00 хв. за вказівкою керівництва ТОВ "ВО "Тетерів" його, в грубій формі було змушено покинути податковий пост.

Судом під час розгляду справи №810/1090/15 встановлювались підстави для здійснення цілодобового чергування на податкових постах, зокрема, із посиланням на наказ Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №9 "Про затвердження Порядку роботи представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах, що утворюються на території підприємств, де виробляється продукція з використанням спирту етилового та біоетанолу, які отримуються за нульовою ставкою акцизного податку" та згідно з розпорядженням Державної фіскальної служби України від 12.03.2015 №61-р "Про ротацію постійних представників контролюючого органу на податковому посту", у відповідності до вимог наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 встановлено, що головний державний ревізор-інспектор сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3 17.03.2015 о 08 год. 00 хв. приступив до чергування на податковому посту, який розташований на території ТОВ "ВО "Тетерів" (Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Фрунзе, 49).

Судом під час розгляду справи №810/1090/15 встановлено, що працівниками ТОВ «ВО Тетерів» о 19 год. 00 хв. 17.03.2015 було змушено покинути податковий пост головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3

Доказом перебування 17.03.2015 головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3 на податковому посту, який розташований на території ТОВ "ВО "Тетерів", як встановлено судом під час розгляду справи №810/1090/15, є наказ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16.03.2015 р. №118 та Акт про не допуск до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ "ВО "Тетерів" від 17.03.2015, пояснення ГДРІ сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3

Суд під час розгляду справи №810/1090/15 прийшов до висновку, що не допуск до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ "ВО "Тетерів" головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3 є прямим порушенням ТОВ "ВО "Тетерів" вимог чинного законодавства, зокрема Податкового кодексу України.

Отже, як зазначив суд у постанові від 23.03.2015 у справі №810/1090/15, посадові особи ТОВ "ВО "Тетерів" незаконно, всупереч вимогам чинного законодавства, не допустили до забезпечення чергування на податковому посту головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3, та як наслідок здійснювати постійний безпосередній контроль за дотриманням установленого порядку виробництва, зберігання, відпуску спирту, горілки і лікеро-горілчаних виробів і сплати податків, а також за цільовим використанням спирту - не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлення судовим рішенням в адміністративній справі №810/1090/15, що набрало законної сили, обставин незаконності не допуску до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ ВО «Тетерів» головного державного ревізора-інспектора сектору контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів Вишгородської ОДПІ ОСОБА_3 17.03.2015 року, суд вважає такі обставини доказаними, а відтак підстав для їх повторного доказування у суду під час розгляду справи немає.

При цьому суд звертає увагу на те, що єдиною фактичною підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036, яке є предметом спору в даній справі, є недопуск посадової особи податкового органу до цілодобового чергування на податковому посту, а отже правомірність прийняття оспорюваного рішення вже досліджувалась в судовому порядку під час розгляду справи №810/1090/15 та правова оцінка рішенню про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 була надана в адміністративній справі за поданням Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до ТОВ "ВО "Тетерів" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

При цьому суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що позивач вчасно не був обізнаний про прийняття відповідачем наказу від 13.03.2015 №116 «Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту», яким на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів» встановлено цілодобове чергування.

Так, 16.03.2015 посадовими особами Іванківського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено акт про неможливість вручення наказу від 13.03.2015 №116, з якого слідує, що представника ТОВ «ВО «Тетерів» ОСОБА_4 16 березня 2015 року було ознайомлено з оригіналом наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 «Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту», який від отримання копії даного наказу відмовився, пояснивши це відсутністю на території підприємства директора (а.с.179).

Даний акт підтверджує факт обізнаності представника підприємства із прийняттям наказу від 13.03.2015 №116, а отже доводить усвідомлення позивачем того, що на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів» встановлено цілодобове чергування.

Судом встановлено, що у зв'язку з відмовою отримати наказ від 13.03.2015 №116 останній був направлений позивачу рекомендованим поштовим відправленням 16.03.2015 та вручений позивачу 20.03.2015, що підтверджується копією поштового відправлення (а.с.184).

Окрім того, суд не погоджується з твердженням позивача стосовно того, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО "Тетерів" від 18.03.2015 №1718/10/10-036 підлягає скасуванню у зв'язку з ухваленням Київським окружним адміністративним судом постанови від 14.07.2015 у справі №810/2074/15 про визнання протиправним та скасування наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" з огляду на таке.

Як встановлено судом в травні 2015 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту".

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі №810/2074/15 позовні вимоги ТОВ "ВО "Тетерів" задоволено та скасовано наказ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" від 13.03.2015 №116 (а.с.37-40).

Не погоджуючись з постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі №810/2074/15 Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі №810/2074/15 апеляційну скаргу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 - без змін (а.с.41-42).

Однак суд зазначає, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі №810/2074/15, якою було визнано протиправним та скасовано наказ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області "Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 "Про затвердження порядку роботи податкового посту" від 13.03.2015 №116 не має жодного відношення до предмету спору у розглядуваній судом справі щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО "Тетерів" від 18.03.2015 року №1718/10/10-036, оскільки вказані судові рішення постановлені після прийняття відповідачем оспорюваного рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

За нормами підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 Податкового кодексу України).

Згідно приписів пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.5 статті 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (пункт 94.6 статті 94 Податкового кодексу України).

Зокрема, пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

При цьому перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України також покладає на позивача обов'язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Згідно зі статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Належних і достатніх доказів, які б підтверджували протиправність рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО "Тетерів" від 18.03.2015 позивач суду не надав.

Натомість, відповідачем доведено законність та правомірність прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 року №1718/10/10-036, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо позовних вимог про припинення адміністративного арешту ТОВ ВО «Тетерів» суд зазначає, що підстави припинення адміністративного арешту майна платника податків визначені пунктом 94.19. статті 94 ПКУ.

Так, відповідно до п. 94.19. статті 94 ПКУ припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з:

94.19.1. відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим;

94.19.2. погашенням податкового боргу платника податків;

94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту;

94.19.4. ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства;

94.19.5. наданням відповідному контролюючому органу третьою особою належних доказів про належність арештованого майна до об'єктів права власності цієї третьої особи;

94.19.6. скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про арешт;

94.19.7. прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту;

94.19.8. пред'явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

94.19.9. фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Відповідно п.94.20. ст.94 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 94.19.2 - 94.19.4, 94.19.8, 94.19.9 пункту 94.19 цієї статті, рішення щодо звільнення з-під арешту майна приймається контролюючим органом протягом двох робочих днів, що наступають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав припинення адміністративного арешту.

Виходячи з обставин справи, приймаючи до уваги підтвердження судом обґрунтованості застосування умовного адміністративного арешту майна позивача на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №810/1090/15, підстав для звернення до контролюючого органу про звільнення з-під арешту майна у позивача не було.

При цьому суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 року №1718/10/10-036, що також не надає позивачу підстав для звернення до контролюючого органу про звільнення з-під арешту майна позивача.

В той же час підпунктом 94.19.7. п.94.19. ст.94 Податкового кодексу України передбачено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків може здійснюватися у зв'язку з прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту.

Позивач в обґрунтування позовних вимог в частині припинення адміністративного арешту посилається на те, що адміністративний арешт відповідачем застосовано у зв'язку з невиконанням позивачем наказу №116, який в подальшому був скасований за позовом позивача в судовому порядку.

З цього приводу суд зазначає, що як вже встановлено судом єдиною підставою для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ ВО «Тетерів», яке знаходиться за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. Фрунзе, 49, є акт про не допуск до забезпечення цілодобового чергування на податковому посту ТОВ "ВО "Тетерів" від 17.03.2015 року, а не наказ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2015 №116 «Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту», як про це стверджує позивач.

Позивач вважає, що з моменту набрання законної сили судовими рішенням, яким визнано протиправним та скасовано наказ відповідача №116 від 13.03.2015, яким встановлено цілодобове чергування на податковому посту позивача, є всі підстави для звернення до суду із вимогами про припинення адміністративного арешту майна позивача.

Проте, суд зазначає, що наказом Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.06.2015 №265 «Про внесення змін до наказу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.01.2015 №39 «Про затвердження порядку роботи податкового посту» визначено розпорядок роботи відповідальних представників на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів» цілодобово з 08.00 год. до 08.00 год. наступного дня (а.с.193-194).

Даний наказ направлений на адресу позивача разом із супровідним листом від 01.07.2015 №4019/10/10-21-08-00/258 та отриманий позивачем 03.07.2015 року, що підтверджується копією поштового відправлення (а.с.195-196).

Судом встановлено, що наказ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.06.2015 №265 про визначення розпорядку роботи відповідальних представників на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів» цілодобово з 08.00 год. до 08.00 год. наступного дня позивачем не оскаржувався, відтак є чинним.

Отже, обставини, які зумовили застосування відповідачем умовного адміністративного арешту майна позивача, не змінились, цілодобове чергування на податковому посту ТОВ «ВО «Тетерів» повинно відбуватись, проте працівники контролюючого органу позбавлені можливості виконувати свої обов'язки щодо саме цілодобового чергування на податковому посту, тому суд не знаходить підстав для припинення адміністративного арешту майна позивача за судовим рішенням.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Щодо поданого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду судом встановлено, що строк звернення до суду позивачем не пропущений, адже як встановлено судом рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036 направлено на адресу позивача 18.03.2015 цінним листом з описом вкладення та вручено адресату 08 квітня 2015 року, що підтверджується листом Центру поштового зв'язку №10, в той час як позивач звернувся до суду із даним позовом 02.10.2015, що підтверджується відтиском штемпелю суду про отримання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.2 ст.99 КАС).

Приймаючи до уваги встановлений судом факт отримання позивачем рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015№1718/10/10-036 8 квітня 2015 року, позивач мав право звернутися до суду за оскарженням цього рішення впродовж шестимісячного строку, який в даному випадку обчислюється з дати отримання рішення, отже позивач не пропустив строк звернення до суду, тому клопотання позивача є необгрунтованим.

При цьому суд не може взяти до уваги можливу обізнаність позивача про прийняття оспорюваного рішення, виходячи з того, що судом в рамках справи №810/1090/15 розглядалось подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ВО Тетерів", застосованого на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 №1718/10/10-036, адже з тексту постанови суду від 23.03.2015 у справі №810/1090/15 слідує, що представник ТОВ "ВО Тетерів" у судовому засіданні присутній не був, а інших доказів ознайомлення позивача з прийнятим рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.03.2015 матеріали справи не містять.

В судовому засіданні 09.02.2016 проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлено та підписано 12.02.2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.