Справа № 17/66 (2-а-12843/08)
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"14" квітня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Бистрик Г.М. Попович О.В.,

при секретарі: Приходько Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія»на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2009 року у справі за їх позовом до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «У.І.І.К.»звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ДПІ у Соломянському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 08.04.08р., № /0 від 08.04.08р., № /1 від 18.06.08р., № /1 від 18.06.08р., №/2 від 02.09.08р., № /2 від 02.09.08р., № /3 від 10.11.08р. та часткове скасування податкового повідомлення-рішення № /3 від 10.11.08р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2009 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ТОВ «У.І.І.К.»подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необєктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «У.І.І.К.»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.06р. по 01.10.07р., за результатами якої складено Акт перевірки №4365/23-0711/32102765 від 27.03.08р.

На підставі зазначеного акту, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва винесені податкові повідомлення - рішення: №/0 від 08.04.08р., яким визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 45 274, 10 грн., з яких: 15 047, 66 грн. за основним платежем та 30 226, 44 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями і пенею та № /0 від 08.04.08р., яким визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності на суму 29 294, 82 грн., з яких: 9 764, 94 грн. за основним платежем та 19 529, 88 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями і пенею.

За результатами процедури адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень - рішень, рішенням ДШ у Солом'янському районі м. Києва від 12.06.08р. №11611/10/25-010 про результати розгляду первинної скарги податкове повідомлення -рішення від 08.04.08р. № /0 залишено без змін, податкове повідомлення -рішення від 08.04.08р. № /0 скасовано в частині нарахування пені в сумі 131,12 грн., в іншій частині залишено без змін.

На підставі вказаного рішення відповідачем прийняті податкові повідомлення -рішення від 18.06.08р. №/1 та №/1.

За результатами розгляду повторної скарги ТОВ «У.І.І.К.», вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін та прийняті податкові повідомлення - рішення з дробом 2 та З, відповідно.

ТОВ «У.І.І.К.»вважають, що повідомлення-рішення визначені неправомірно, оскільки податки сплачувались, але перераховувались на інший розрахунковий рахунок. Зазначають, що згідно нормативно-правових положень Бюджетного кодексу України, - факт сплати відбувається в момент надходження грошових коштів на єдиний казначейський розрахунковий рахунок державного бюджету.

Окружний адміністративний суд м. Києва в своєму рішенні прийшов до висновку про необхідність відмови в позові.

Апеляційна інстанція повністю погоджується з такими доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне:

З матеріалів справи слідує, що у періоді, за який здійснено донарахування по акту перевірки, а саме червень-вересень 2007р., згідно аналізу бази надходжень податків ДПІ у Солом'янському районі м. Києва податок з доходів фізичних осіб підприємством перераховувався (сплачувався) на розрахунковий рахунок 0010 (код бюджетної класифікації 11010100 «Податок з доходів найманих працівників»).

Разом з тим, зазначений податок потрібно було перерахувати на розрахунковий рахунок 0010 ( код бюджетної класифікації 11011100 «Податок з доходів фізичних осіб від інших видів діяльності»). Згідно аналізу бази надходжень податків ДПІ у Солом'янському районі м. Києва надходження податку на вказані реквізити у підприємства відсутні.

У ході перевірки встановлено, що підприємством проводились нарахування та виплати доходів фізичним особам без відображення по кредиту бухгалтерського рахунку 6411 нарахувань (утримань) податку з доходів фізичних осіб, що підтверджується бухгалтерськими документами Товариства: даними карток рахунку 6411 за кожен місяць перевірки у розрізі операцій за кожен день, аналізом рахунку 6411 помісячно.

Таким чином, ТОВ «У.І.І.К.»не відображали нарахування у своїх зобов'язаннях (не нараховували по кредиту бухгалтерського рахунку 6411), перераховували податок з доходів фізичних осіб не на той розрахунковий рахунок, що дозволяло в будь-який час повернути йому надмірно сплачені кошти, тоді як на момент перевірки надходження податку з доходів фізичних осіб від інших видів діяльності у позивача відсутні.

Відповідно до розділу 3 Інструкції «Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів», з метою обліку нарахованих і сплачених сум до бюджету платникам податків, які перебувають на податковому обліку у відповідному податковому органі, відкриваються особові рахунки за кожним видом платежу, який має сплачуватись платником.

Як вбачається з пункту 2.3 глави 2 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Порядок взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, регулює взаємодію органів ДПС, фінансових органів та органів Держказначейства України, зокрема, в процесі повернення помилково сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платниками податків. Відповідно до вимог зазначеного Порядку, повернення помилково сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках, передбачених податковими законами, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яку може бути подано не пізніше 1095 дня, наступного за днем виникнення такої переплати.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що сума податкових зобов'язань у спірному випадку на момент перевірки залишалась непогашеною, заяву ТОВ «У.І.І.К.»не подавали, тоді як нарахування податку у своїх зобов'язаннях апелянт не відображав (не нараховував по кредиту бухгалтерського рахунку 6411), тому відсутні підстави вважати податкові зобов'язання виконаними, а відтак - висновок податкового органу про заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 24585, 80 грн. є правомірним.

Судова колегія не може погодитись з твердженням апелянта, що по податку з доходів фізичних осіб відсутнє узгоджене податкове зобовязання, оскільки Форма №1ДФ фактично є документом, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу), тому узгоджується в порядку ст.. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Отже, є помилковим твердження, що до ТОВ «У.І.І.К.»у даному випадку не можуть бути застосовані жодні штрафні санкції.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що не припустився помилки, заповнюючи реквізити бюджетного рахунку, а сплатив податок саме на той рахунок, який був вказаний в Листі ДПА № 954/7/17-2117 від 19.01.2005 року. Проте, оскільки ТОВ «У.І.І.К.» є юридичною особою, на яку згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції, тому саме в його обовязок входить зясування відповідності розрахункових рахунків для сплати податків.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішень по застосуванню штрафних санкцій відсутні, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у позові.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія»- відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19 квітня 2010 року.