Справа № 2-а/2506/284/11
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/284/11
Провадження № 6-а/750/14/16
У Х В А Л А

14 березня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про зобовязання та здійснення виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік,

в с т а н о в и в :

22 лютого 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про зміну способу та порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.11.2014 у справі № 2-а/2506/284/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про зобовязання та здійснення виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік. Заявник посилається на те, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 від 16 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а/2506/284/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі, встановленому ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених позивачу виплат.

Сторони та заявник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду заяви оповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 за 2010 рік щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі меншому, ніж передбачено ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі, встановленому ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених позивачу виплат (а.с. 21-22).

16 вересня 2013 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Згідно листа боржника від 04.10.2012 № 12-07/13493 Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради проведено перерахунок допомоги ОСОБА_2 відповідно до постанови суду, а сума, що підлягає виплаті, склала 4300 грн. 00 коп., а відтак рішення суду виконано частково в частині нарахування допомоги, проте виплата не проведена у звязку із відсутністю достатніх коштів на рахунках боржника.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному бюджетним кодексом України.

Відповідно до п. п. 5, 6 статті 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Будь-які зобовязання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися.

В постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2011 року зазначено, що Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради зобовязано здійснити перерахунок та відповідні виплати ОСОБА_2 заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Вказані норми Бюджетного кодексу України не дозволяють державному виконавцю виконати постанову суду саме через наявність в її резолютивній частині зобовязання «виплатити», тоді як застосування вимоги «стягнути» дозволить виконати вказану постанову.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо) державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Також суд зауважує, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Оскільки, заявник фактично просить суд в порядку вирішення питання про зміну способу виконання вже прийнятого рішення суду стягнути з управління конкретну суму коштів, то суд доходить висновку, що дане питання не може вирішуватися при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення ухвалою суду, оскільки вирішення цього питання порушило б межі судового розгляду в ході даного провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 186, 263 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про зобовязання та здійснення виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун