Справа № 2-а-4836/2011
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-4836/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ІДПС Кагарлицького ДПС про визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною та не чинною, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати постанову серії АІ № 334857 в справі про адміністративне правопорушення, винесене інспектором ДПС Кагарлицького взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 04 березня 2011 року та протокол серії АІ № 142157 про адміністративне правопорушення від 04 березня 2011 року також складений вказаною службовою особою протиправним та не чинним, звільнити його від сплати судового збору відповідно до ст. 288 КУпАП., посилаючись на те, що 04 березня 2011 року в 11 годин 10 хв., він, рухаючись з швидкістю близько 101 км/год. за кермом автомобіля НОМЕР_1 на 27 км. автошляху Київ - Знам'янка був зупиненій інспектором ДПС Кагарлицького взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2, який, посилаючись на порушення ним п. 12.9 Правил дорожнього руху в України склав протокол про адміністративне правопорушення серії АІ № 142157 про перевищення ним встановленого обмеження швидкості на 31 км.

Після чого, вказана службова особа виніс постанову серії АІ № 334857 в справі про адміністративне правопорушення про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 520 грн.

Вважає, що ним на вказаної ділянці автошляху не були допущені порушення норм Правил дорожнього руху в України і тому, протокол про адміністративне правопорушення та вказана постанова інспектором ДПС винесена незаконно, підлягають визнанню протиправними та не чинними з наступних підстав: 27 км. автошляху Київ - Знам'янка має по дві смуги руху в кожному напрямку, які відокремлені газоном і така дорога визначається як автомобільна дорога та відповідно п.п г п. 12.6 ПДР в України дозволяється рух з швидкістю для легкових автомобілів до 110 км/год.; по вказаній дорогі, як була фіксована спеціальним приладом ІДПС «Беркут» 0801081, він рухався з швидкістю 101 км/год.; відповідач по справі в протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що він на даному ділянці дороги не дотримався дії дорожнього знаку 3.29, тобто обмеження максимальної швидкості до 70 км/ год.; дійсно на вказаної ділянці встановлені знак 3.29 про додаткове обмеження швидкості руху; відповідно до п. 5 Постанови № 395 КМ України від 22 квітня 2009 року «12.10 Додаткові обмеження швидкості руху можуть бути встановлені виключно у разі проведення дорожніх робіт разом з попереджувальним знаком 1.37», «У разі коли дорожні знаки обмеження руху 3.29 та 3.31 встановлені без проведення дорожніх робіт або залишені після їх завершення, водій не може бути притягнутий до відповідальності згідно з законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху»; таким чином, встановлене обмеження швидкості руху до 110 км/ год., не може бути скасовані та встановлені додаткове обмеження у разі відсутності на 27 км. автошляху «Київ - Знам'янка» проведення дорожніх робіт.

На 27 км вказаної дороги дорожні роботи не проводяться і наявність вказаного знаку є незаконним.

В даному випадку службовою особою інспектором ДПС Кагарлицького взводу ДПС ОСОБА_2 порушені його законні права та інтереси і тому, відповідно до ст. 104 КАС України, він має право на протязі 10 днів звернутись до суду з адміністративним позовом, та відповідно до норми ст. 288 КУпАП має бути звільнений від сплати судового збору.

Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу проводити в його відсутність та задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому вважає розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи документах.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії АІ № 334857 по справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2011 року винесеної інспектором ДПС Кагарлицького взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 позивача ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності як ніби то вчинено ним адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., яке виразилося в тому, що 04 березня 2011 року о 10 год. 30 хв. на 27 км автодороги Київ Знамянка позивач, керуючи автомобілем «Шевролеть», державний номерний знак НОМЕР_2, нібито перевищив швидкість на 31 км, чим порушив п. 12.9 ПДР, чим порушив, на думку інспектора ДАІ, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

04 березня 2011 року працівники ДАІ склали на позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова серії АІ № 334857 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260,00 грн. позивач вважає є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки він виконав вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху.

Мотивуючи це тим, що він не скоював правопорушення позивач не скоював, оскільки завчасно скинув швидкість перед знаком обмеження максимальної швидкості та їхав із дотриманням Правил дорожнього руху України.

Швидкість машини позивача вимірювалася приладом «Беркут».

Під час зупинки позивача на вимогу надати докази його порушення, йому було продемонстровано зафіксовану на приладі „Беркут" швидкість 101 км/год.

Пунктом 2.8 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затверджений Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 та зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 24.04.2009 року за № 374/16390 9 (далі по тексту Інструкція № 77), також робиться посилання на те, що працівники Державтоінспекції повинні дотримуватись вимог як інструкції так і КУпАП, а саме: «Справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім випадків фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису (стаття 258 КУпАП). Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП)»

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст.. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення є важливою гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Перегляд постанови це форма перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виправлення помилок і недоліків у роботі органів адміністративної юрисдикції, в тому числі і суду.

Перегляд постанови може бути здійснено в порядку подання скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Доказом невинності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 142157 від 04 березня 2011 року суд вважає той факт, що відповідачем не надано інших доказів, що передбачені нормами КУаАП, а тому інспектор не довів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відкриття справи є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Приводів порушення справи у КУпАП не визначено, в той же час як у ст.. 360 МК такі приводи зафіксовані. Але виходячи з теорії процесу приводами порушення справи слід вважати одержання уповноваженими особами будь якої інформації про діяння, що мають ознаки проступку.

Всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи потребує від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вирішення справи в точній відповідності із законом потребує від уповноваженого органу (посадової особи): розгляд справи відповідно до власної компетенції, в установлені строки і за місцем розгляду справи, згідно із законом, що передбачає адміністративну відповідальність.

Підставами для відкриття справи є наявність правопорушення та його склад, які мають певні ознаки.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.. 247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 251 КУпАП визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Отже, аналіз норм чинного законодавства та матеріалів вказаної справи дає підстави зробити висновок, що позивач дійсно не дотримався Правил дорожнього руху України, а тому дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення слід визнати правомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду доказів, які б спростовували факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Проте, вчинене адміністративне правопорушення позивачем є малозначимим, суд вважає за необхідне застосувати до позивача ОСОБА_1 вимоги ст.. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваження та провадження по справі закрити.

Проте, суд відмовляє у скасуванні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки протокол не є нормативно правовим актом, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ІДПС Кагарлицького ДПС про визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною та нечинною - задовольнити частково.

Постанову АІ № 334857 від 04.03.2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Шевченко