Справа № 495/9254/15-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9254/15-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

01 березня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про скасування рішення по перерахунку пенсії та зобов'язання поновити її виплату,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення виплати та здійснити виплату відрахованої з пенсії переплати.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність, вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги не визнала, в задоволені просила відмовити в повному обсязі та надала до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущений процесуальний строк, передбачений ст.99 КАС України.

Вислухавши представника відповідача, перевіривши доводи сторін та з'ясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 з жовтня 1985 року працював водієм в автобазі «Турист» в селищі міського типу Сергіївка міста Білгород-Дністровського Одеської області.

У 1991 році позивача ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням, що підтверджується ксерокопією трудової книжки ОСОБА_2.

При звільненні ОСОБА_2 автобаза «Турист» видала довідку №681 від 14.10.1993 року про його заробітну плату.

Вказану довідку та трудову книжку позивач ОСОБА_2 надав до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, на підставі чого Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України 25 вересня 2013 року нарахувало позивачу ОСОБА_2 пенсію, розмір якої станом на 31 грудня 2013 рік становив 3232 грн. 64 коп..

На запит Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Національна КАСА Соціального Страхування Республіки Молдова надіслала акт зустрічної перевірки від 21 листопада 2013 року та довідку №89 від 21 листопада 2013 року, в якій зазначено, що інформація стосовно заробітної плати ОСОБА_2 за 1987, 1988, 1991 роки не збереглась.

На підставі зазначених документів Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснив перерахунок пенсії позивача ОСОБА_2 з дати її призначення та зменшив з 01 січня 2014 року її розмір до 1872 грн. 20 коп. і нарахував позивачу переплату за період з 25 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 4349 грн. 38 коп., яку утримав з позивача в повному обсязі у 2014 році.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст.64 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65- 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку (ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно із пунктом 43 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, знімає ксерокопії з відповідних документів (п.46 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1).

Пунктом 38 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що при прийомі документів орган, що призначає пенсію:

- перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

- здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

- перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до пункту 17 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що причиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодовувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення сум пенсій, виплачених надміру, врегульоване Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного Фонду України 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695. Так повернення зазначених коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасне подання відомостей про зміни у складі сімї тощо.

Отже, відрахування Білгород-Дністровським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у випадку зловживання з боку позивача в результаті подання документів з явно неправильними відомостями та недостовірних даних про заробітну плату.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, пенсія у розмірі 3232 грн. 64 коп. була призначена позивачу ОСОБА_2 на підставі довідки №681 від 14 жовтня 1993 року та у відповідності до ст.ст.56, 62, 64, 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.п.17, 38, 43, 46 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

На час призначення пенсії ОСОБА_2 довідка №681 від 14 жовтня 1993 року була прийнята Білгород-Дністровським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України та на даний час не оспорюється а ні Білгород-Дністровським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України, а ні ким іншим.

Крім того, як довідка №681 від 14 жовтня 1993 року, так і трудова книжка ОСОБА_2 свідчать про той факт, що в трудовому стажі позивача ОСОБА_2 за період 1985-1991 років перерва відсутня і в тому ж 1997, 1988, 1991 роках він працював в автобазі «Турист» та отримував заробітну плату.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, в судовому засіданні представник Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України просив адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущений процесуальний строк, передбачений ст.99 КАС України.

Але, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 15 грудня 2015 року звернувся до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про поновлення виплати пенсії у встановленому розмірі. 29 грудня 2015 року Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України позивачу надало відповідь з якої стало відомо, що йому зменшено розмір пенсії.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду позивач ОСОБА_2 з відповідним позовом звернувся 18 грудня 2015 року, а тому суд не погоджується з твердження представника Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду.

Керуючись ст.ст.5, 8-11, 69, 71, 86, 158 ч.1, 159, 160 ч.ч.1-3, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про скасування рішення по перерахунку пенсії та зобов'язання поновити її виплату - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, яким ОСОБА_2 був зменшений розмір пенсії та нарахована переплата - визнати протиправним та скасувати.

Зобовязати Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити виплату ОСОБА_2 пенсії розміром станом на 31 грудня 2013 року.

Зобовязати Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити виплату відрахованої з пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2014 року переплати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя