Справа № 815/5987/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5987/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- Турецької І.О.

за участю: секретаря - Разінкіної Л.В.

представника апелянта - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу - ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 28.08.2015 року № 61 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідача не було законних підстав для скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки недостовірність даних про наявність дозволу на виконання будівельних робіт не свідчить про самочинність будівництва. Враховуючи ту обставину, що відповідно до вимог законодавства, яке було чинним на момент реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, дозвіл на виконання будівельних робіт на реконструкцію квартири АДРЕСА_1, не потрібен, оскільки цей об'єкт належить до другої категорії складності, скасування декларації оскаржуваним наказом є незаконним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року в задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки його доводам щодо відсутності у відповідача законних підстав для скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації та безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі наказу № 796 від 28.07.2015 року та направлення № 2428 від 19.08.2016 року в період з 24.08.2015 по 28.08.2015 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт від 26.08.2015 року.

Перевіркою встановлено, що, в порушення вимог ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником ОСОБА_4 внесено недостовірні дані в декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1, зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 19.01.2015 року за № ОД 98, щодо набуття права на виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області винесено оскаржуваний наказ № 61 "СК" від 28.08.2015 року "Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації".

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано приписи ст. 39-1 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", а також п. 29 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04. 2011 року, зокрема, внесено недостовірні дані до декларації про готовність об'єкта до експлуатації. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що у відповідача було достатньо підстав для прийняття оскаржуваного наказу, оскільки станом на 28.08.2015 року позивачем не внесено до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 98 від 19.01.2015 року зміни в установленому законом порядку.

Колегія суддів висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильним, виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності на момент реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації регулювались Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, в редакції від 06.07.2014 року (далі - Закон № 3038-IV) та «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою КМУ № 461 від 13 квітня 2011 року, в редакції від 14.10.2014 року (далі Прядок № 461).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону № 3038-IV прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно ч.2 ст.39-1 Закону № 3038-IV у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством (ч.3 ст.39-1 Закону).

Аналогічні положення містить і пункт 29 Порядку, відповідно до якого у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем у п. 10 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (інформація про дозвільні документи на право виконання будівельних робіт) зазначено, що дозвільним документом на право виконання будівельних робіт є дозвіл Інспекції ДАБК в м. Одесі від 30.12.2004 року №921/04.

Однак, за даними Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, наведеними у листі № 5186 від 28.08.2015 року, зазначений дозвіл ОСОБА_4 не видавався, адже у журналі реєстрації дозволів Інспекції ДАБК в Одеській області дозвіл на зазначений об'єкт не значиться. Водночас, під № 921/04 від 30.12.2004 року зареєстрований дозвіл на закінчення будівництва 9-ти поверхового адміністративно-господарського будинку за адресою: АДРЕСА_2, замовник ПП «Аріадна».

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем внесено недостовірні дані в декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1, не надано документів, які підтверджують право на виконання будівельних робіт, таке будівництво вважається самочинним, отже у відповідача були наявні законні підстави для скасування цієї декларації.

При цьому колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи апелянта про те, що на момент реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації чинне законодавство не вимагало отримання дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири, які відносяться до ІІ категорії складності, що виключає можливість віднесення зазначеного реконструйованого об'єкту нерухомості до самочинного будівництва, а помилкове зазначення в декларації інформації, яка не є обов'язковою, не може бути підставою для скасування такої декларації.

Такий висновок суд апеляційної інстанції обґрунтовує наступним.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції від 19.01.2012 року) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 28 цього Закону передбачено, що власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури, у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію згідно з вимогами архітектурно-технічного паспорта об'єкта, погоджувати, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, 15.10.2002 року позивач ОСОБА_4 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування, зареєстрованим у реєстрі за № 5-3810 (а.с.101).

У березні 2012 року ОСОБА_4 подано декларацію про початок виконання будівельних робіт, яку зареєстровано Інспекцією ДАБК в Одеській області 26.03.2012 року. У п.п.8, 12 цієї декларації наведено інформацію, що проектна документація виконана СПД ОСОБА_5 та затверджена замовником 20.03.2012 року. Також у вказаній декларації зазначено, що будівельні роботи з реконструкції квартири відносяться до ІІ категорії складності. (а.с.6).

Однак, наказом Інспекції ДАБК № 145 "СК" від 15.10.2014 року декларацію про початок виконання будівельних робіт, подану ОСОБА_4, скасовано з тих підстав, що за відповідним повідомленням СПД ОСОБА_5, вона не розробляла проектну документацію за адресою, зазначеною в декларації (а.с.68).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що станом на 26.03.2012 року (момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) у ОСОБА_4 не було законних підстав для проведення будівельних робіт з реконструкції квартири, адже в нього фактично не було відповідної проектної документації, а відтак, якщо таке будівництво і проводилось, то воно, безумовно, було самочинним.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2012 року, за замовленням позивача, архітектором ОСОБА_6 виготовлено проектну документацію з реконструкції належної позивачеві на праві власності квартири (а.с.97-119).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону № 3038-IV (в редакції від 16.10.2011 року, яка діяла на момент виготовлення проектної документації) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Поряд з цим, згідно ст.32 Закону № 3038-IV категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13.04. 2011 року № 466 (в редакцій від 27.02.2012 року) будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорії складності.

Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорії складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Замовник несе згідно із законом відповідальність за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (п.16).

Як встановлено колегією суддів, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що позивачем після виготовлення проектної документації на реконструкцію квартири у грудні 2012 року у встановленому законом порядку до органу державного архітектурно-будівельного контролю подано декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка б містила всі необхідні та достовірні дані, отже будівельні роботи в період з грудня 2012 року до січня 2015 року (з моменту виготовлення проектної документації до реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації) також проводились позивачем без наявності дозвільних документів, а саме, декларації про початок виконання будівельних робіт), а відтак, таке будівництво є самовільним.

Таким чином, твердження апелянта, що проведені ним роботи з реконструкції квартири відносяться до ІІ категорії складності і не потребують наявності дозвільних документів не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до вимог чинного на момент реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації законодавства, наявність дозвільного документа, (в даному випадку - декларації про початок виконання будівельних робіт) була обов'язковою, проте такого документа у позивача не було та не має дотепер.

Та обставина, що ОСОБА_4 в графі "дозвільні документи" помилково зазначено неіснуючий дозвіл на виконання будівельних робіт, який не вимагався чинним на той час законодавством для такого виду будівельних робіт, з урахуванням встановлених обставин щодо відсутності у позивача зареєстрованої у встановленому законом порядку декларації про початок виконання будівельних робіт, на переконання судової колегії, не може бути підставою для висновку про відповідність декларації про готовність об'єкта до експлуатації вимогам Закону та відсутності підстав для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що матеріалами справи повною мірою підтверджується той факт, що на момент реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації у позивача не було дозвільного документу на виконання будівельних робіт, отже наведені у декларації дані є недостовірними, а таке будівництво здійснено самовільно, що є безумовною підставою для скасування поданої декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що винесення відповідачем наказу про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідає нормам чинного законодавства і підстави для задоволення позовних вимог відсутні, є вірним та обґрунтованим.

Що стосується доводів апелянта щодо відсутності у відповідача підстав для проведення перевірки, та, як наслідок, неналежність зібраних у справі доказів, колегія судів зазначає, що ці доводи не були предметом дослідження в суді першої інстанції, позивач в позовній заяві та в ході розгляду справи не пов'язував порушення своїх прав з протиправністю проведення перевірки та не оскаржував дії посадових осіб суб'єкта владних повноважень щодо проведення перевірки, отже ці доводи не можуть бути використані судом апеляційної інстанції при перегляді судового рішення в порядку апеляційного провадження та при вирішенні питання щодо законності цього рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору повною мірою з'ясував всі обставини у справі, надав належну правову оцінку доводам сторін у справі та зібраним у справі доказам, у зв'язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 28.08.2015 року № 61 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації" - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О.Турецька