Справа № 22-а-1884/09
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-1884/09 Головуючий у 1-й інстанції: Пилипенко О.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" січня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Мамчура Я.С., Умнової О.В.,

при секретарі: Приходько Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали апеляційної скарги Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2008 року у справі за позовом Державної інспекції з енергозабезпечення до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державна інспекція з енергозабезпечення звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адмінпозовом до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності відповідача по несвоєчасному надісланню сторонам та Господарському суду Луганської області постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про зупинення виконавчого провадження за виконавчим документом по справі № 7/243ад, а також по нездійсненню заходів примусового виконання рішень; визнання протиправними дій по зупиненню виконавчого провадження, відкритого на виконання постанови Господарському суду Луганської області по справі № 7/243ад від 04.06.2007 року; скорочення строку зупинення виконавчого провадження, відкритого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції на виконання постанови Господарського суду Луганської області по справі № 7/243ад від 04.06.2007 року; зобов'язання провести виконавчі дії по примусовому стягненню з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечувального підприємства «Луганськтеплокомуненерго»на користь Урядового органу державного управління - Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області до державного бюджету у сумі 10886,94 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2008 року позовні вимоги задоволено частково: скорочено строк зупинення виконавчого провадження, відкритого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції на виконання постанови Господарського суду Луганської області по справі № 7/243ад від 04.06.2007 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»подали апеляційну скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення Господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2007 року Господарським судом Луганської області було прийнято постанову по адміністративній справі № 7/243ад за позовом прокурора Жовтневого району м. Луганська в інтересах держави в особі Урядового органу державного управління - Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по луганській області до ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»про стягнення 10886,94 грн. підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів, якою позовні вимоги задоволено повністю, присуджено стягнути з ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»на користь державного бюджету підвищену плату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів в розмірі 10886,94 грн.

18.09.2007 року Господарським судом Луганської області по адміністративній справі № 7/243ад видано виконавчий лист.

Державна інспекція з енергозбереження з заявою про примусове виконання та з оригіналом виконавчого листа і копією постанови Господарського суду Луганської області звернулись до Жовтневого ВДВС Луганського МУЮ, який своєю постановою від 04.10.2007 року відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 7/243ад від 18.09.2007 року.

Постановою Жовтневого ВДВС від 22.10.2007 року встановлено, що згідно Наказу Міністерства палива та енергетики від 10.11.2005 року № 568 ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»входить до підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процесі погашення заборгованості, та зупинено виконавче провадження.

Відповідачем сторонам виконавчого провадження було направлено постанову від 12.10.2007 року про відкриття виконавчого провадження саме 16.10.2007 року за вихідними номерами 7979, 7980, а постанову від 22.10.2007 року про зупинення виконавчого провадження - 22.10.2007 року за вихідними номерами 8569, 8570 простою кореспонденцією.

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про те, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, а тому апеляційна інстанція приходить до висновку про необхідність перевірки законності та обґрунтованості постанови Окружного адміністративного суду м. Києва лише в цій частині.

Виходячи з положень ст. 181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»(далі Закон) державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази, виконавчі написи нотаріусів, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу. Метою цього Закону є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Пунктом 3.4. ст. 3 згаданого вище Закону встановлено, що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2008 року.

Згідно п. 18 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року було внесено зміни до п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», зокрема: цифри та слова «1 січня 2008 року»були замінено цифрами та словами «1 січня 2009 року».

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, п. 18 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.07 року було визнано неконституційним.

Виконавче провадження так і не було поновлено, навіть після того як кредитор - Державна інспекція з енергозбереження, звернулась з відповідною вимогою до державної виконавчої служби листом від 02.06.2008 року.

За таких обставин Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов висновку, що позов Державної інспекції з енергозбереження про скорочення строків виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Апелянт зазначає, що приймаючи вищевказане рішення окружним судом не було враховане, що п. 10 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 309-УІ від 03.06.08 р. п. 3.4 ст. З Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»було викладено у наступній редакції: «3.4. Процедура погашення заборгованості підприємствам паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2009 року». Тому на момент прийняття оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а саме 29.10.2008 року підстави для поновлення виконавчого провадження були відсутні.

Колегія суддів не може погодитися з такими доводами апелянта, з огляду на наступне:

Нормами ст. 34 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Частиною 1 ст. 36 Закону передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 34 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається у 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому статтями 28, 32, 33, 78, 79, 80 цього Закону, а також вживати заходів щодо розшуку боржника або його майна (ч. 3 ст. 36 Закону).

Боржник по виконавчому провадженню входить до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, законом введено мораторій на погашення заборгованості такими боржниками, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти в порядку, встановленому Конституцією України та законом, а постанова про зупинення виконавчого провадження прийнята відповідачем 29.10.2007 року, при цьому при зупиненні виконавчого провадження зупиняються всі виконавчі дії. Таким чином, не можливо не погодитися з позицією суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті такого рішення діяв відповідно до норм законодавства про виконавче провадження, з врахуванням всіх принципів, визначених ст. 2 КАС України.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до них віднесено, зокрема: вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність); законів та інших правових актів Верховної Ради України; актів Президента України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За змістом статті 152 Конституції України врегульоване процедурне питання, у відповідності до якого, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених п. 15 ст. 34, до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»(ст.36 Закону).

Строки зупинення виконавчого провадження можуть бути скорочені судом.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

Отже, з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України припинено дію мораторію на стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу, що входять до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу. Саме тому, відповідач зобов'язаний був відповідно до положень ст. 36 Закону поновити виконавче провадження, боржником по якій є таке підприємство.

Судова колегія також не може прийняти посилання апелянта на п. 10 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 309-УІ від 03.06.08 року, яким п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»було викладено у наступній редакції: «Процедура погашення заборгованості підприємствам паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2009 року». При цьому колегія суддів виходить з того, що даним Законом було внесено зміни до правової норми, яка визнана неконституційною фактично через декілька днів після прийняття відповідного рішення Конституційним Судом України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»- відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 01.02.2010 року.

Головуючий суддя:

Судді: