Справа № 808/8410/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року о/об 10 год. 18 хв.Справа № 808/8410/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представників позивача Багмут Г.В., Гусельникова М.О., представника відповідача Харіна К.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрокомплекс»

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрокомплекс» (надалі - позивач або ТОВ «Електрокомплекс») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач або ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 173641 грн. 50 коп., з яких: 115761 грн. 00 коп. - основний платіж та 57880 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції; № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 59568 грн. 00 коп., з яких: 39712 грн. 00 коп. - основний платіж та 19856 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Позивачем у позові (т.1, а.с.4-11) зазначено, що 10.08.2015 ТОВ «Електрокомплекс» отримано від ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя податкові повідомлення-рішення № та № від 21.07.2015 з якими позивач не погоджується з наступних підстав. Як виходить з податкових повідомлення-рішення, вони складені на підставі Акту про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Електрокомплекс» №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (далі за текстом позову - Акт) з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» за період з 01.09.2013 по 31.12.2014. З приводу операцій, які описані в Акті та стосовно яких було складено Акт перевірки, які податковий орган не зміг проаналізувати належним чином, то слід звернути увагу, що вони були проведені і належно оподатковані, у відповідності до вимог чинного законодавства. На момент укладення договорів з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» вони були належним чином зареєстровані суб'єктами господарювання, укладені договори передбачені відповідними нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, під час укладення договорів сторони не порушили вимог закону. Поведінка сторін засвідчила їх волю до настання відповідних правових наслідків за укладеним між ними договорами, умови яких виконані в повному обсязі, про що свідчать відповідні документи: видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, Податкові декларації з податку на додану вартість тощо. Ці документи подавалися до контролюючого органу у встановлені законодавством терміни. Є абсолютно незрозумілим, яким чином посадові особи податкового органу дійшли висновку про відсутність об'єкту оподаткування по операціям з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» оскільки вони не були знайдені за юридичними адресами, тоді як операції проведені з ним повністю підпадають під визначення наведене в п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, згідно якого, об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України. Тобто, операції з постачання та придбання товарів у суб'єкта господарювання, що належним чином зареєстрований платником податку на додану вартість повністю підпадає під вказане правило, що змушує говорити про хибне тлумачення посадовими особами податкового органу норм податкового законодавства. Зі змісту Акту перевірки вбачається, що у ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя відсутні зауваження щодо форми та змісту первинних документів, натомість контролюючий орган стверджує про відсутність реального факту здійснення господарської діяльності та нікчемності укладених угод з постачальниками та покупцями на підставі отриманої податкової інформації від інших контролюючих органів. Ймовірна відсутність у ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» приміщень, транспортних засобів та інших умов для ведення господарської діяльності, а також відсутності за юридичною адресою і неможливістю проведення зустрічної звірки з контролюючими органами, не свідчить про порушення податкового законодавства ТОВ «Електрокомплекс» та не відноситься до суттєвих обставин його фінансово-господарської діяльності. Після дослідження товарно-транспортних накладних перевізників ТОВ «Спектр-Альянс» та ТОВ «Мірадоні» податковий орган також зробив висновок про безтоварність господарських взаємовідносин ТОВ «Електрокомплекс» із ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ». Зазначене відбулося через відсутність у перевізників транспортних засобів. Дефектність і навіть фіктивність контрагента платника податків сама по собі не свідчить про обізнаність останнього із протиправним характером діяльності контрагента чи про дефектність самих господарських операцій, відсутність у них ділової мети. Постачальник на власний розсуд визначає способи і засоби перевезення товарів. Усі перевезення та договори із контрагентами були належно виконані сторонами. Способи і засоби перевезення товарів між ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» не відносилося до предмету цієї перевірки. Таким чином, відсутність у перевізників транспортних засобів не свідчить про дефектність і навіть фіктивність контрагента платника податків, оскільки усі зобов'язання між сторонами належно виконувалися.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення (т.1, а.с.87-93), в яких зазначено, що ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя на підставі Наказу №315 від 09.06.2015 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Електрокомплекс» з питань своєчасності достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ВІНТ-РПБ» (), ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» (), ТОВ «ТІТУЛ АВТО» (), ТОВ «ФІДОМ-СТ» () за період з 01.09.2013 по 31.12.2014. Актом зазначені порушення: пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - підприємством занижено податок на додану вартість за 2014 рік в розмірі 115761 грн. 00 коп.; пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - підприємством завищено податковий кредит внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в сумі податкового кредиту 82016 грн. 10 коп.; пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України - встановлено завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік на загальну суму податкового зобов'язання 88659 грн. 03 коп.; пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.6, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, що призвели до заниження підприємством за 2014 рік податку на прибуток підприємств на суму 39712 грн. 00 коп.; пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.6, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України - підприємством завищені валові витрати внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в розмірі 410080 грн. 45 коп.; пп.14.1.56, 14.1.36, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, пп.135.1, пп.135.2, пп.135.3 ст.135 Податкового кодексу України - підприємством завищені валові доходи внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в розмірі 443295 грн. 13 коп. За базами даних та податкової звітності, наданої до ДПІ за місцем реєстрації платника у підприємства, яке зазначене в ТТН як перевізник ТОВ «Спектр-Альянс», відсутні транспортні засоби - додаток AM до декларації з податку на прибуток не надано. На теперішній час підприємство не звітує до ДПІ за місцем реєстрації, остання звітність надана за січень 2015 року з нульовими показниками. Згідно баз даних та податкової звітності, наданої до ДПІ за місцем реєстрації платника у підприємства, яке зазначене в ТТН як перевізник ТОВ «Мірадоні», відсутні транспортні засоби - додаток AM до декларації з податку на прибуток не надано. Декларація з податку на прибуток за 2014 рік не надана, що свідчить про те, що ТОВ «Мірадоні» не декларує доходи, отримані ним як перевізником за 2014 рік. На теперішній час підприємство не звітує до ДПІ за місцем реєстрації, остання звітність надана за листопад 2014 року з нульовими показниками. ТОВ «Мірадоні» присвоєний 8 стан: до ЄДР внесений запит про відсутність за місцезнаходженням, звіти 1 ДФ до ДПІ за місцем реєстрації не надаються, що свідчить про відсутність працівників, у тому числі водіїв. Щодо транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №60 від 12.09.2014 на суму 190758 грн. 48 коп. (пускач ПВИ-250 в кількості 2 шт., пускач ПВИ-125 в кількості 3 шт., вимикач АВ-400 в кількості 3 шт.) як документ, який підтверджує транспортування продукції наданий Акт №93622 за вересень 2014 року ПП «Нічний експрес» із сумою витрат на транспортування 12.09.2014 - 97 грн. 63 коп. Проте, згідно технічних характеристик вказаного товару його загальна вага становить близько 2400 кг. Згідно офіційного сайту ПП «Нічний експрес» www.nexpress.com.ua: вартість перевезення ватажу в розмірі 97 грн. 63 коп. коштує перевезення вантажу вагою до 10 кг. Розраховано вартість вантажу вагою 2,4т. згідно електронного калькулятору офіційного сайту перевезення - 5616 грн. 00 коп. Тобто, Акт №93622 за вересень 2014 року ПП «Нічний експрес» не підтверджує, на думку відповідача, факт транспортування товарів вагою близько 2,4т. Щодо транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №49 від 08.05.2014 на суму 31314 грн. 55 коп. (реле РЕЗЕ-6 в кількості 21 шт., перемикач універсальний УП 5314 Ж398 в кількості 29 шт.) як документ, що підтверджує транспортування продукції наданий Акт №3П0003051 від 15.05.2014 ТОВ «Транспортної компанії «САТ» із сумою витрат на транспортування 08.05.2014 - 65 грн. 00 коп. Проте, згідно технічних характеристик цього товару його загальна вага становить близько 91,2 кг. Згідно офіційного сайту ТОВ «Транспортної компанії «САТ» www.sat,ua вартість перевезення ватажу в розмірі 58 грн. 33 коп. коштує перевезення вантажу вагою до 5 кг. Розраховано вартість вантажу вагою 81,2 кг згідно електронного калькулятору офіційного сайту - перевезення повинно коштувати 345 грн. 00 коп. Відтак, Акт №ЗП0003051 від 15.05.2014 ТОВ «Транспортної компанії «САТ» не підтверджує, на думку відповідача, транспортування товарів вагою близько 91,2 кг. Податкова адреса всіх «ризикових» контрагентів-постачальників ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» - ідентична: 03680, м.Київ, пр.Леся Курбаса, буд.2-Б, директор одна особа. Відповідачем отриманий Акт №579/26-57-22-04-21/39290781 від 03.12.2014 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІНТ-РПБ», складений Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, за яким в АС «Податковий Блок» встановлено проведення маніпулювання податковою звітністю: відбулося дроблення податкових накладних з метою уникнення їх реєстрації в ЄРПН, що свідчить про надання вигоди для третіх осіб. Відповідачем отриманий Акт №2277/26-55-22-07/38863852 від 05.08.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фідом-СТ», складений Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, згідно якого ТОВ «Фідом-СТ» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Підтвердити факт реальності здійснення фінансово-господарських операцій посадовими особами ТОВ «Фідом-СТ» не є можливим. Згідно постанови від 20.04.2015 старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області радника юстиції Маміча А.І. (вх.№1624/8 від 23.04.2015) у кримінальному провадженні №000037 за ознаками ч.2 ст.205 КК України ОСОБА_6 діючи повторно, зареєстрував на підставних осіб підприємства, серед яких - ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», і у подальшому використовував їх для протиправного формування податкового кредиту підприємствам контрагентам. Допитаний директор ТОВ «ФІДОМ-СТ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ВІНТ-РПБ» ОСОБА_7 пояснив, що зареєстрував вказані підприємство на своє ім'я за власною ініціативою, але від пояснень з приводу фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств відмовився.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Позивач зареєстрований як юридична особа за адресою: 69037, м.Запоріжжя, вул.40 Років радянської України, буд.39-А. ТОВ «Електрокомплекс» має ідентифікаційний код 32721642 (а.с.14).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №11849791 ТОВ «Електрокомплекс» зареєстроване як платник податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 90.

У період з 09.06.2015 по 15.06.2015 відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Електрокомплекс» з питань своєчасності достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ВІНТ-РПБ» (), ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» (), ТОВ «ТІТУЛ АВТО» (), ТОВ «ФІДОМ-СТ» () за період з 01.09.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (т.1, а.с.19-48).

У висновку Акту перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 зазначено наступне: «… встановлено порушення ТОВ «Електрокомплекс»: 1. з податку на прибуток: … пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.6, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України …, що призвели до заниження підприємством за 2014 рік податку на прибуток підприємств на суму 39712 грн. 00 коп.; 1.2. пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.6, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України … підприємством завищені валові витрати внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в розмірі 410080 грн. 45 коп. …; 1.3. пп.14.1.56, пп.14.1.36, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, п.135.3 ст.135 Податкового кодексу України … підприємством завищені валові доходи внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в розмірі 443295 13 коп. … 2. з податку на додану вартість: 2.1. пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України …, підприємством занижено податок на додану вартість (р.18 та р.25) за 2014 рік в розмірі 115761 грн. 00 коп. …; 2.2. пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України … підприємством завищено податковий кредит внаслідок здійснення транзитних потоків за 2014 рік в сумі ПК 82016 грн. 10 коп. …; 2.3. пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України … встановлено завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість внаслідок здійснення транзитних потоків … за 2014 рік на загальну суму ПЗ 88659 грн. 03 коп. …».

Результатом розгляду відповідачем Акту перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 стало прийняття 21.07.2015 відносно ТОВ «Електрокомплекс» податкових повідомлень-рішень:

1) № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 173641 грн. 50 коп., з яких: 115761 грн. 00 коп. - основний платіж; 57880 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.15-16);

2) № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 59568 грн. 00 коп., з яких: 39712 грн. 00 коп. - основний платіж; 19856 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції (т.1, а.с.17-18).

У наданих до суду Розрахунках сум штрафних (фінансових) санкцій відповідачем зазначено про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України (як при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку) - 50% (т.1, а.с.16, 18).

Разом з цим, доказів первинного визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість ТОВ «Електрокомплекс» впродовж 1095 днів - до суду не надано.

Отже, підстави визначення саме 50% штрафу відповідачем документально не доведено.

За змістом Акту перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 перевіркою встановлено не підтвердження факту здійснення товарних операцій постачальниками ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ФІДОМ-СТ» на адресу ТОВ «Електрокомплекс». Тобто, такі товари не постачалися та не надавалися. Таким чином, в первинних документах та ТТН, виписаних цими постачальниками, зазначені господарські операції, які фактично не відбувались. У зв'язку з чим, вони (податкові накладні, видаткові та прибуткові накладні, договори) не мають юридичної сили первинних документів. І як слідство, ТОВ «Електрокомплекс» неправомірно формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів (т.1, а.с.37).

Судом досліджено Постанову прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Запорізької області, винесення якої 20.04.2015 обумовлено проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню №000037 за ознаками ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України (т.1, а.с.190-192).

У вказаній постанові, зокрема, зазначається, що ОСОБА_6 діючи повторно, зареєстрував на підставних осіб підприємства, серед яких - ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», і у подальшому використовував їх для протиправного формування податкового кредиту підприємствам-контрагентам. Допитаний директор ТОВ «ФІДОМ-СТ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ВІНТ-РПБ» ОСОБА_7 пояснив, що зареєстрував вказані підприємство на своє ім'я за власною ініціативою, але від пояснень з приводу фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств відмовився (т.1, а.с.190-192).

Разом з цим, протоколів допиту ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідачем до суду - не надано.

Відповідачем надано до суду копію протоколу допиту технічного директора ТОВ «Електрокомплекс» ОСОБА_8, в якому він відмовився від надання інформації стосовно господарської діяльності товариства (а.с.195-196).

Відповідачем надано до суду Акт №579/26-57-22-04-21/39290781 від 03.12.2014 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІНТ-РПБ» з питань правомірності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, складений Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, за яким згідно з АС «Податковий Блок» встановлено проведення маніпулювання податковою звітністю: відбулося дроблення податкових накладних з метою уникнення їх реєстрації в ЄРПН, що свідчить про надання вигоди для третіх осіб (т.1, а.с.208-222).

При цьому, відповідачем порушень позивачем у серпні 2014 року податкового законодавства не виявлено.

Також, відповідачем надано до суду Акт №2277/26-55-22-07/38863852 від 05.08.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ФІДОМ-СТ» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.04.2014 по 31.07.2014, складений Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, згідно якого ТОВ «ФІДОМ-СТ» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Підтвердити факт реальності здійснення фінансово-господарських операцій посадовими особами ТОВ «ФІДОМ-СТ» не є можливим (т.1, а.с.223-230).

Судом досліджено господарські правовідносини, оподаткування яких становить предмет спору по справі, що виникли між позивачем (замовник) та ТОВ «ФІДОМ-СТ» (постачальник) за Договором поставки №59 від 24.07.2014 з додатком до нього (т.1, а.с.113-115).

Досліджені у судовому засіданні документи первинного бухгалтерського обліку (Видаткова накладна №157 від 31.07.2014; Податкова накладна №157 від 31.07.2014; Рахунок-фактура №157 від 31.07.2014; Товарно-транспортна накладна від 31.07.2014; Банківська виписка) не суперечать правовій (діловій) меті вищевказаного Договору поставки №59 від 24.07.2014 (т.1, а.с.112-118).

Представником відповідача документально не доведено дефектність вказаних документів.

Згідно з Актом перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (а.с.32-33) товари (комплектуючі), що придбані у ТОВ «ФІДОМ-СТ», на момент перевірки: використані у збільшенні собівартості товару власного виробництва (монтажу) - електричної продукції.

Судом досліджено господарські правовідносини, оподаткування яких становить предмет спору по справі, що виникли між позивачем (покупець) та ТОВ «ВІНТ-РПБ» (постачальник) за Договором поставки №53/14 від 02.09.2014 з додатками до нього (т.1, а.с.119-125).

Відповідно до п.4.1 вказаного Договору поставки №53/14 від 02.09.2014 поставка здійснюється окремими партіями, відповідно до наданого покупцем та схваленого постачальником замовлення на поставку продукції, або/чи відповідного додатку.

Досліджені у судовому засіданні документи первинного бухгалтерського обліку (Видаткові накладні: №174 від 30.10.2014, №60 від 12.09.2014, №132 від 26.09.2014, №38 від 06.10.2014; Податкові накладні: №60 від 12.09.2014, №132 від 26.09.2014, №38 від 06.10.2014, №174 від 30.10.2014; Рахунки-фактури: №60 від 02.09.2014, №132 від 26.09.2014; Товарно-транспортні накладні: №174/10 від 30.10.2014, №38/10 від 06.10.2014, №132/09 від 26.09.2014; Звіти про дебетові та кредитові операції, Банківські виписки) не суперечать правовій (діловій) меті вищевказаного Договору поставки №53/14 від 02.09.2014 (т.1, а.с.126-144).

Представником відповідача документально не доведено дефектність вказаних документів.

Згідно з Актом перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (а.с.24-25) товари (комплектуючі), що придбані у ТОВ «ВІНТ-РПБ», на момент перевірки частково: перебувають на складі підприємства; реалізовані ПрАТ «ЗЗРК»; використані у збільшенні собівартості товару власного виробництва (монтажу) - електричної продукції.

Відповідачем не доведено, що ПП «Нічний Експрес» за Актом-реєстром надання послуг №93622 за вересень 2014 року (т.1, а.с.197) взагалі нічого не перевозив для ТОВ «Електрокомплекс».

Судом досліджено господарські правовідносини, оподаткування яких становить предмет спору по справі, що виникли між позивачем (покупець) та ТОВ «ТІТУЛ АВТО» (постачальник) за Договором поставки №43 від 27.10.2014 з додатками до нього (т.1, а.с.145-146).

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору поставки №43 від 27.10.2014 кількість товару, що поставляється за цим Договором, зазначається у видаткових накладних.

Досліджені у судовому засіданні документи первинного бухгалтерського обліку (Видаткові накладні: №169 від 28.11.2014, №167 від 28.11.2014, №170 від 28.11.2014, №117 від 20.11.2014, №174 від 30.10.2014, №164 від 28.10.2014, №163 від 28.10.2014, №162 від 28.10.2014; Податкові накладні: №169 від 28.11.2014, №167 від 28.11.2011, №170 від 28.11.2014, №117 від 20.11.2014, №174 від 30.10.2014, №164 від 28.10.2014, №163 від 28.10.2014, №162 від 28.10.2014; Товарно-транспортні накладні: №162/164 від 28.10.2014, №174/10-2 від 30.10.2014; Звіти про дебетові та кредитові операції, Банківські виписки) не суперечать правовій (діловій) меті вищевказаного договору позивача, укладеного з ТОВ «ТІТУЛ АВТО» (т.1, а.с.147-172).

Представником відповідача документально не доведено дефектність вказаних документів.

Згідно з Актом перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (а.с.27-29) товари (комплектуючі), що придбані у ТОВ «ТІТУЛ АВТО», на момент перевірки частково: перебувають на складі підприємства; реалізовані ТОВ «ЕЛТА», ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», ПрАТ «ЗЗРК», ТОВ «ЕЛЕКТРОМАШ»; використані у збільшенні собівартості товару власного виробництва (монтажу) - електричної продукції.

В обґрунтування позиції по справі позивачем надано до суду документи первинного бухгалтерського обліку щодо взаємовідносин з ТОВ «АЛЬКАР-СМТ»: Рахунок-фактуру №49 від 08.05.2014, Видаткову накладну №49 від 08.05.2014, Податкову накладну №49 від 08.05.2014, звіт про дебетові та кредитові операції (т.1, а.с.107-110).

Згідно з Актом перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 (а.с.31) товари (комплектуючі), що придбані у ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», на момент перевірки частково: перебувають на складі підприємства; використані у збільшенні собівартості товару власного виробництва (монтажу) - електричної продукції.

Відповідачем не доведено, що ТОВ «Транспортна компанія «САТ» за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЗП0003051 від 15.05.2014 (т.1, а.с.198) взагалі нічого не перевозило для ТОВ «Електрокомплекс».

За наведеними Товарно-транспортними накладними перевізниками були ОСОБА_9 (автомобіль МАН 14280 НОМЕР_1), ТОВ «Спектор-Альянс» (автомобіль Daimler-Chrysl313 НОМЕР_2), ТОВ «Мірадон» (автомобіль Daimler-Chrysl313 НОМЕР_2).

Сумніви відповідача щодо неможливості транспортування наведеними суб'єктами господарювання товару на адресу позивача документально не підтверджені.

Відповідачем не надано до суду доказів перевірки суб'єктів господарювання, які перевозили для позивача товари.

Також, відповідачем не надано до суду доказів того, кому належать на праві власності зазначені транспорті засоби, не перебування цих транспортних засобів в оренді ОСОБА_9, ТОВ «Спектор-Альянс», ТОВ «Мірадон».

Крім того, відповідачем не доведені технічні характеристики перевозимих для позивача товарів.

У підтвердження використання товарів отриманих від ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» у власній подальшій господарській діяльності позивачем надано до суду: Видаткові накладні №РН-0001074 від 26.08.2014, №РН-0001355 від 28.10.2014, №РН-0001318 від 23.10.2014, №РН-0001156 від 15.09.2014, №РН-0000853 від 15.07.2014, №РН-0000792 від 26.06.2014, №РН-0001364 від 29.10.2014, №РН-0001374 від 30.10.2014, №РН-0001627 від 18.12.2014; Товарно-транспортні накладні від 26.08.2014, від 23.10.2014, № від 15.07.2014; Калькуляції вартості виробництва продукції №КА-0000231 від 22.08.2014, №КА-0000233 від 22.08.2014, №КА-0000232 від 22.08.2014, КА-0000226 від 21.10.2014, №КА-0000225 від 21.10.2014, №КА-0000228 від 10.10.2014, №КА-0000227, №КА-0000215 від 14.07.2014, №КА-0000195 від 25.06.2014, №КА-0000193 від 25.06.2014; Довіреності №2481 від 28.10.2014, №2061 від 15.09.2014, №81 від 18.06.2014, №310 від 29.10.2014, №17 від 30.10.2014 (т.2, а.с.4-30).

Також, судом досліджені документи податкової звітності позивача з податку на додану вартість та з податку на прибуток з додатками до них за періоди, оподаткування яких становлять предмет спору по справі (т.1, а.с.231-242).

Судом з'ясовано, що у Податкових деклараціях з податку на додану вартість зазначено податковий кредит, сформований, за допомогою, серед іншого податкових накладних, виписаних ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ», як платниками податку на додану вартість.

Вказане підтверджується наданими позивачем Реєстрами виданих та отриманих податкових накладних (т.1, а.с.173-186).

Відповідачем не надано до суду об'єктивних, достовірних доказів неможливості виписки ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» податкових накладних, доказів анулювання Свідоцтв про реєстрацію платниками податку на додану вартість.

Також, відповідачем не зазначено та до суду не надано доказів наявності невідповідностей (дефектності) у досліджених податкових накладних, виписаних ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ», формі і Порядку їх заповнення, встановлених наказом Міністерства фінансів України №10 від 14.01.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2014 за №185/24962.

Доказом зміни в активах ТОВ «Електрокомплекс» внаслідок операцій з контрагентами є проплати, вказані у звітах про дебетові та кредитові операції, виписках банку (т.1, а.с.110, 118, 139-144,165-172).

Відповідачем не надано доказів перевірки отримання контрагентами коштів, сплачених ТОВ «Електрокомплекс» як покупцем товарів (запитів та відповідей від банківських установ тощо), а результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «ВІНТ-РПБ» такої інформації - не містять.

Відтак, відповідачем не надано доказів, які б спростовували здійснення вказаних проплат ТОВ «Електрокомплекс».

В Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 - не зазначено про наявність порушень «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №892/4185, при здійсненні позивачем обліку операцій з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ».

Податкові повідомлення-рішення № та №, прийняті 21.07.2015 відповідачем, підлягають скасуванню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідачем не надано до суду доказів визнання судом недійсними правочинів, укладених між ТОВ «Електрокомплекс» та ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ».

Відповідно до пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Доказів реалізації відповідачем пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України щодо визнання вищевказаного договору недійсним до суду - не надано.

Докази притягнення службових осіб ТОВ «Електрокомплекс» до кримінальної відповідальності щодо взаємовідносин з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» викладених в Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015, відповідач до суду не надав.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах ТОВ «Електрокомплекс» за його операціями з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ».

Зазначеним в Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 та документами наданими позивачем до суду підтверджується використання товарів отриманих від ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» у подальшій господарській діяльності позивача.

Відповідачем не надано до суду доказів перевірки контрагентів позивача, яким був поставлений позивачем товар.

Заперечуючи щодо можливості поставки позивачу продукції ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ», відповідачем не з'ясовано джерело надходження такого товару до ТОВ «Електрокомплекс», не з'ясовано природу походження товару, звідки він взявся у позивача.

Позивач не повинен нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при отриманні товарів від ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» відповідачем - не доведено.

Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), а саме: «… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

2. Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена й у Листах Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011, №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» своїх зобов'язань, реальне здійснення господарських операцій.

Судом досліджені зауваження, викладені в Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 стосовно транспортування товарів за Товарно-транспортними накладними.

Як зазначено у п.8.25 Глави 8 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених 14.10.1997 наказом Міністерства транспорту України №363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568 (надалі - «Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні»), час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред'явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж (п.8.26 Глави 8 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні»).

Позивачем надано до суду товарно-транспортні накладні з відмітками про прийняття товару відповідальними особами.

Вказаний спосіб оприбуткування записів не суперечить приписам п.3.6 «Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів», затверджених 10.01.2007 наказом Міністерства фінансів України №2, згідно якого приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні, оформлюється товарно-транспортною накладною з використанням штампу (позначення) про оприбуткування або прибутковим ордером.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наданих представником позивача пояснень, документів, змісту Акту перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015 вбачається використання ТОВ «Електрокомплекс» товарів, отриманих від ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ», у подальшій своїй господарській діяльності.

Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ «Електрокомплекс» з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ».

Тобто, документально підтверджено формування ТОВ «Електрокомплекс» валових витрат, податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» за періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі.

3. Згідно з ч.1, ч.2 ст.142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Склад валового доходу та валових витрат суб'єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об'єкта оподаткування.

Як зазначено у пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.135.1 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів (п.135.3 ст.135 Податкового кодексу України).

Як зазначено у п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.138.5 ст.138 Податкового кодексу України інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку, з урахуванням наступного: 138.5.1. датою здійснення витрат, нарахованих платником податку у вигляді сум податків та зборів, вважається останній день звітного податкового періоду, за який проводиться нарахування податкового зобов'язання з податку та збору; 138.5.2. датою визнання та сумою витрат платника податку від здійснення кредитно-депозитних операцій, у тому числі субординованого боргу, є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов'язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів) та їх сума, визначені згідно з правилами бухгалтерського обліку. Для цілей цієї статті під субординованим боргом розуміються звичайні незабезпечені боргові капітальні інструменти (складові елементи капіталу), які відповідно до договору не можуть бути взяті з банку раніше п'яти років, а у випадку банкрутства чи ліквідації повертаються інвестору після погашення претензій усіх інших кредиторів; 138.5.3. витрати, понесені платником податку, у вигляді благодійних чи інших внесків та/або вартості товарів (робіт, послуг) до неприбуткових організацій, які згідно з нормами цього розділу враховуються для визначення об'єкта оподаткування платника податку, включаються до складу витрат за датою фактичного перерахування таких внесків та/або вартості товарів (робіт, послуг).

Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу (п.138.6 ст.138 Податкового кодексу України).

Як зазначено у п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідачем під час перевірки не надано належної оцінки витратам ТОВ «Електрокомплекс», які підтверджуються наявними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, за періоди, оподаткування яких становить предмет спору по справі.

Також, відповідачем документально не доведено наявність порушень при визначенні ТОВ «Електрокомплекс» об'єкту оподаткування податком на прибуток, як то зазначено в Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015.

Отже, судом не встановлено порушень позивачем вимог пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.5, п.138.6, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України за відповідні періоди, оподаткування яких становить предмет спору.

4. Як зазначено у пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Як передбачено п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. […] Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Досліджені судом податкові накладні, виписані ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ», з урахуванням інших документів, обставин здійснених позивачем операцій надають право ТОВ «Електрокомплекс» на формування податкового кредиту.

Відповідачем не надано до суду доказів про те, що ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» були зняті з реєстрації як юридичні особи або їм було анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість - на день виписки податкових накладних за операціями з ТОВ «Електрокомплекс».

Тобто, відповідачем не спростовано, що ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» могли виписувати податкові накладні.

Відповідач, вважаючи фінансові операції позивача з ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» сумнівними, не надав до суду відповідних карток передбачених «Положенням про банк даних про сумнівні фінансові операції», затвердженого 21.05.2003 наказом ДПА України №233 чи інформації з АРМ «Збір інформації про сумнівні операції».

У той же час, позивачем надано до суду податкові накладні, виписані ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «ТІТУЛ АВТО», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ФІДОМ-СТ» та докази товарності операцій (реальності настання наслідків), результатів господарської діяльності вказаних юридичних осіб.

Наведені обставини спростовують факт заниження позивачем податку на додану вартість.

Таким чином, судом не встановлено порушень позивачем вимог пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України за періоди, оподаткування яких становить предмет спору.

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення ТОВ «Електрокомплекс» податкового законодавства України, як то зазначено в Акті перевірки №64/08-29-220109/32721642 від 22.06.2015.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкових зобов'язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

Судом, також, взято до уваги, що відповідно до п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинна на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Як з'ясовано судом і не заперечується відповідачем, підставою для винесення 09.06.2015 Наказу ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя №315 «Про проведення документальної виїзної позапланової перевірки» (т.1, а.с.188) є Постанова від 20.04.2015 прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області (т.1, а.с.190-193). Результати досудового розслідування по кримінальному провадженню №000037 відповідачу - не відомі, документального підтвердження наявності обвинувального вироку, ухвали про закриття цього кримінального провадження за нереабілітуючими підставами до суду не надано.

Відтак, нарахування податкових зобов'язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є протиправним, оскільки суперечить вимогам п.86.9 ст.86 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною 21.07.2015 - на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень).

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №, №, прийняті 21.07.2015 відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Електрокомплекс» підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі була ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 3498 грн. 14 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення: № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 173641 грн. 50 коп., з яких: 115761 грн. 00 коп. - основний платіж та 57880 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 59568 грн. 00 коп., з яких: 39712 грн. 00 коп. - основний платіж та 19856 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрокомплекс» з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 3498 грн. 14 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 05.02.2016.

Суддя О.О. Прасов