Справа № 825/268/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/268/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача Карети О.О.,

представників відповідача Качанка О.М., Ворона О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "АТП-2528" Чернігівської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 20.01.2016.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час перевірки підприємством були надані усі первинні документи, складання, наявність яких передбачена діючим законодавством, що підтверджують факт укладення та виконання спірних правочинів між КП «АТП-2528» та контрагентами ТОВ «Терра Техніка», ТОВ «Газ Україна 2009» та ПП «Бізнес Право». Зазаначає, що суму податкового кредиту КП «АТП-2528» сформувало правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірних сум, сплачених контрагентам, при наявності належно оформлених податкових накладних, виданих йому контрагентами ТОВ «Терра Техніка», ТОВ «Газ Україна-2009» та ПП «Бізнес Право».

Відповідач не надав належної оцінки обставинам та не звернув уваги на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 78 ГК України майно комунального комерційного підприємства, яким є КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради, перебуває у комунальній власності і закріплюється власником за таким підприємством на праві господарського відання (речове право суб'єкта підприємництва володіти, користуватися і розпоряджатися майном (ч. 1 ст. 136 ГК України), який при цьому здійснює контроль за його використанням і збереженням (ч. 2 ст. 136 ГК України).

Таким чином, отримані позивачем грошові кошти у якості капітальних трансфертів є його власністю. Позивач несе відповідальність лише за їх цільове використання, але вільний у виборі інших умов їх використання (контрагента, умов оплати, умов поставки, ціни, тощо, що не суперечить цільовому використанню).

Чинне податкове законодавство не обмежує право платника на податковий кредит в залежності від джерела отримання коштів, використаних для розрахунків за отримані товари (роботи, послуги).

Вважає оскаржувані повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що до перевірки надані товарно-транспортні накладні, які оформлені не на спеціальних бланках сурової звітності форми №1-ТН (нафтопродукт), що регламентовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях країни, а на звичайному папері, що порушує вимоги інструкції, надані товарно-транспортні накладні містять ряд недоліків у складанні первинного документа.

Крім того, відповідач вбачає економічну недоцільність господарських операцій з ТОВ «Газ Україна-2009». По інших господарських відносинах також існує ряд порушень щодо заповнення первинних документів, а деякі із них не надані під час перевірки. В зв'язку з тим, що придбання автомобіля спеціалізованого ГЛОБУС-533710 та навантажувача фронтального SZM 936 L, було здійснено згідно з річними розписами асигнувань місцевих бюджеі 2013 та 2014 років та переліку об'єктів, видатки на які у 2013 році та у 2014 році будуть проводитися за рахунок коштів бюджету розвитку, вони не можуть вважатися придбаними безпосередньо КП «АТП-2528» і суми податку на додану вартість, при їх придбанні, не можуть бути включені до складу податкового кредиту.

На спростування доводів позивача щодо наслідків невинесення ППР по висновку акту №1/22/03358216 від 31.01.2014, відповідач зазначає, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Такі дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків, оскльки не супроводжуються прийняттям податкових повідомлень-рішень. За наведених обставин, КП "АТП-2528" Чернігівської міської ради у задоволенні позову має бути відмовлено.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

КП «АТП-2528» ЧМР () зареєстровано в якості юридичної особи 04.03.1993, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців (том 1 а.с. 19-20).

Працівниками ДПІ у м. Чернігові на підставі направлення від 16.11.2015 № 2454, № 2455, № 2456, від 08.12.2015 № 2605, відповідно до ст. 20, ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна планова виїзна перевірка КП «АТП-2528» ЧМР з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 04.01.2016 № 1/22/03358216 (том 1 а.с. 30-84).

У вищезазначеному акті перевірки встановлено порушення КП «АТП-2528» ЧМР вимог чинного законодавства, в тому числі:

- п.п. 14.1.27, п. 14.1. ст. 14, п. 138.1 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, що призвело до заниження підприємством податку на прибуток на загальну суму 821272 грн за 2013 рік та завищено від'ємне значення, що враховується при визначенні податку на прибуток за 2014 рік на суму 838973 грн;

- п. 57.1 ст. 57 та п. 2 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 (із змінами і доповненнями) та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства №1213 від 28.09.2011 (зі змінами та доповненнями) підприємством занижено значення рядка 34 «Авансовий внесок, що підлягає сплаті щомісяця у березні-грудні 2014 року та січні-лютому 2015 року» на 68439 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України в результаті чого, підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 1658127 грн, у тому числі за січень 2013 року на суму 111396 грн, лютий 2013 року на суму 73959 грн, березень 2013 року на суму 47905 грн, квітень 2013 року на суму 67976 грн, травень 2013 року на суму 51386 грн, червень 2013 року на суму 76037 грн, липень 2013 року на суму 566231 грн, серпень 2013 року на суму 94223 грн, вересень 2013 року на суму 57453 грн, жовтень 2013 року на суму 85229 грн, листопад 2013 року на суму 88240 грн, грудень 2013 року на суму 51960 грн, січень 2014 року на суму 68241 грн, лютий 2014 року на суму 99551 грн та грудень 2014 року на суму 118340 грн.

За висновками акта перевірки ДПІ у м. Чернігові винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 20.01.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності у розмірі 1026590,00 грн, що складається з 821272,00 грн за основним платежем та 205318,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями" (штрафами) (том 1 а.с. 15);

- від 20.01.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 171098,00 грн, що складається з 136878,00 грн за основним платежем та 34220,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (том 1 а.с. 16);

- від 20.01.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2072659,00 грн, що складається з 1658127,00 грн за основним платежем та 414532,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (том 1 а.с. 17);

- від 20.01.2016 №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 838973,00 грн (отримані підприємством 20.01.2016) (том 1 а.с. 18).

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Видами діяльності КП «АТП-2528» ЧМР за КВЕД є: 01.70 мисливство, відловлювання тварин і надання пов'язаних із ними послуг, 81.29 інші види діяльності із прибирання, 47.30 роздрібна торгівля пальним, 56.29 постачання інших готових справ, 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 38.11 збирання безпечних відходів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1 а.с. 19-20).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що у період який перевірявся, позивач мав господарські відносини з ТОВ «Терра-техніка», ТОВ «Глобус-Авто», ТОВ «Газ Україна-2009», ПП «Бізнес Право».

Між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Глобус-Авто» було укладено договір 21/06-13 від 21.06.2013 (том 1 а.с. 91-92).

Реальність господарської діяльності між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Глобус-Авто» по даному договору підтверджують наступні первинні документи: «Специфікація» та калькуляція вартості автомобіля (том 1 а.с. 93); копія Рахунку-фактури №СФ-0000109 від 10.07.2013 (том 1 а.с. 94); копія видаткової накладної № РН-0000065 від 10.07.2013 (том 1 а.с. 95), копія податкової накладної №7 від 10.07.2013 (том 1 а.с. 96); копія акту прийому-передачі товару №б/н від 10.07.2013 (том 1 а.с. 97); копія виписки банку за 16.07.2013 (том 1 а.с. 98); копія наказу про реєстрацію і введення в експлуатацію №133 від 11.07.2013 (том 1 а.с. 99); копія акту вводу в експлуатацію №б/н від 11.07.2013 (том 1 а.с. 100); копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР892682 від 16.07.2013 (том 1 а.с. 101); копія звіту про результати проведення процедур відкритих і двоступеневих торгів та попередньої кваліфікації №43 від 26.12.2014 (том 1 а.с. 102-103).

Між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ ТОВ «Терра-техніка» було укладено договір поставки № 1409 від 15.12.2014 щодо придбання фронтального навантажувача SZM936 L з швидкозмінним активним відвалом для снігу (том 1 а.с. 104-108).

Реальність господарської діяльності між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Терра-техніка» по даному договору підтверджують наступні первинні документи: копія видаткової накладної №29/12/14-1 від 29.12.2014 (том 1 а.с. 112); копія податкової накладної №6 від 29.12.2014 (том 1 а.с. 113); копія товарно-транспортної накладної №72 від 29.12.2014 (том 1 а.с. 114); копія акту прийому-передачі обладнання №б/н від 29.12.2014 (том 1 а.с. 115); копія виписки банку від 24.02.2015 (том 1 а.с. 116); копія платіжного доручення № 2 від 17.02.2015 (том 1 а.с. 117); копія рахунку-фактури №29/12/14-1 від 29.12.2014 (том 1 а.с. 118); копія експертного висновку №ЧК-402 від 29.12.2014 (том 1 а.с. 114); копія наказу про реєстрацію і введення в експлуатацію №80 від 06.05.2015 (том 1 а.с. 120); копія акту вводу в експлуатацію № б/н від 06.05.2015 (том 1 а.с. 121); копія свідоцтва про реєстрацію машини ІС №027189 від 06.05.2015 (том 1 а.с. 122); копія рахунку-фактури №38 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 123); копія видаткової накладної №38 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 124); копія податкової накладної №38 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 125); копія наказу про встановлення обладнання на автомобіль №42/1 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 126); копія акту вводу в експлуатацію №б/н від 18.02.2013 (том 1 а.с. 127); копія свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №200040971 від 01.05.2012 та довідки про взяття на облік платника податків (том 1 а.с. 128).

Між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Газ Україна-2009» було укладено договір № 01/06/02-10 від 01.06.2010 поставки нафтопродуктів (том 1 а.с. 129-132).

Реальність господарської діяльності між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Газ Україна-2009» по вищезазначеному договору підтверджують наступні первинні документи: копія видаткової накладної №21 від 02.01.2013 (том 1 а.с. 133); копія податкової накладної №11 від 02.01.2013 (том 1 а.с. 134); копія паспорту №1809 (том 1 а.с. 135); копія товарно-транспортної накладної №00817 від 01.01.2013 (том 1 а.с. 136); копія акту видачі газу від 03.01.2013 (том 1 а.с. 137); копія видаткової накладної №60 від 10.01.2013 (том 1 а.с. 138); копія податкової накладної №87 від 10.01.2013 (том 1 а.с. 139); копія паспорту №94 (том 1 а.с. 140); копія акту видачі газу від 10.01.2013 (том 1 а.с. 141); копія видаткової накладної №198 від 23.01.2013 (том 1 а.с. 142); копія податкової накладної №262 від 23.01.2013 (том 1 а.с. 144); копія паспорту №123 (том 1 а.с. 145); копія товарно-транспортної накладної №8956944 від 22.01.2013 (том 1 а.с. 146); копія акту видачі газу від 23.01.2013 (том 1 а.с. 147); копія видаткової накладної №593 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 148); копія податкової накладної №221 від 18.02.2013 (том 1 а.с. 149); копія паспорту №932 (том 1 а.с. 150); копія акту видачі газу від 18.02.2013 (том 1 а.с. 157); копія видаткової накладної №610 від 20.02.2013 (том 1 а.с. 152); копія податкової накладної №250 від 20.02.2013 (том 1 а.с. 153); копія паспорту №3406 (том 1 а.с. 154); копія товарно-транспортної накладної №00327 від 16.02.2013 (том 1 а.с. 155); копія акту видачі газу від 20.02.2013 (том 1 а.с. 156); копія видаткової накладної №786 від 05.03.2013 (том 1 а.с. 157); копія податкової накладної №43 від 05.03.2013 (том 1 а.с. 158); копія паспорту №289 (том 1 а.с. 160); копія товарно-транспортної накладної №00780 від 28.02.2013 (том 1 а.с. 159); копія акту видачі газу від 05.03.2013 (том 1 а.с. 161); копія видаткової накладної №841 від 11.03.2013 (том 1 а.с. 162); копія податкової накладної №112 від 11.03.2013 (том 1 а.с. 163); копія паспорту №1031 (том 1 а.с. 164); копія акту видачі газу від 11.03.2013 (том 1 а.с. 165); копія видаткової накладної №951 від 19.03.2013 (том 1 а.с. 166); копія податкової накладної №196 від 19.03.2013 (том 1 а.с. 167); копія паспорту №59 (том 1 а.с. 164); копія товарно-транспортної накладної №001567 від 18.03.2013 (том 1 а.с. 168); копія акту видачі газу від 19.03.2013 (том 1 а.с. 170); копія видаткової накладної №1247 від 19.03.2013 (том 1 а.с. 171); копія податкової накладної №186 від 19.04.2013 (том 1 а.с. 172); копія паспорту №88 (том 1 а.с. 174); копія товарно-транспортної накладної №8880677 від 12.04.2013 (том 1 а.с. 173); копія акту видачі газу від 19.04.2013 (том 1 а.с. 175); копія видаткової накладної №1462 від 13.05.2013 (том 1 а.с. 176); копія податкової накладної №103 від 13.05.2013 (том 1 а.с. 177); копія паспорту (том 1 а.с. 178); копія товарно-транспортної накладної №01577 від 04.05.2013 (том 1 а.с. 179); копія акту видачі газу від 13.05.2013 (том 1 а.с. 180); копія видаткової накладної №1579 від 17.05.2013 (том 1 а.с. 181); копія податкової накладної №158 від 17.05.2013 (том 1 а.с. 182); копія паспорту №422 (том 1 а.с. 183); копія товарно-транспортної накладної №3002561 від 13.05.2013 (том 1 а.с. 184); копія акту видачі газу від 17.05.2013 (том 1 а.с. 185); копія видаткової накладної №1776 від 04.06.2013 (том 1 а.с. 186); копія податкової накладної №31 від 04.06.2013 (том 1 а.с. 187); копія паспорту №2352 (том 1 а.с. 188); копія акту видачі газу від 04.06.2013 (том 1 а.с. 189); копія видаткової накладної №1822 від 11.06.2013 (том 1 а.с. 190); копія податкової накладної №98 від 11.06.2013 (том 1 а.с. 191); копія паспорту №497 (том 1 а.с. 192); копія товарно-транспортної накладної №1151 від 10.06.2013 (том 1 а.с. 193); копія акту видачі газу від 11.06.2013 (том 1 а.с. 194); копія видаткової накладної №2006 від 27.06.2013 (том 1 а.с. 195); завірена копія податкової накладної №271 від 27.06.2013 (том 1 а.с. 196); копія паспорту №1190 (том 1 а.с. 197); копія акту видачі газу від 27.06.2013 (том 1 а.с. 198); копія видаткової накладної №2175 від 03.07.2013 (том 1 а.с. 199); копія податкової накладної №38 від 03.07.2013 (том 1 а.с. 200); копія паспорту №575 (том 1 а.с. 201); копія акту видачі газу від 03.07.2013 (том 1 а.с. 202); копія видаткової накладної №2256 від 15.07.2013 (том 1 а.с. 203); копія податкової накладної №205 від 15.07.2013 (том 1 а.с. 204); копія паспорту №632 (том 1 а.с. 206); копія товарно-транспортної накладної №б/н від 11.07.2013 (том 1 а.с. 205); копія акту видачі газу від 15.07.2013 (том 1 а.с. 207); копія видаткової накладної №3093 від 26.07.2013 (том 1 а.с. 208); копія податкової накладної №377 від 26.07.2013 (том 1 а.с. 209); копія паспорту №187 (том 1 а.с. 210); копія акту видачі газу від 26.07.2013 (том 1 а.с. 211); копія видаткової накладної №3285 від 09.08.2013 (том 1 а.с. 212); копія податкової накладної №142 від 09.08.2013 (том 1 а.с. 213); копія паспорту №3335 (том 1 а.с. 214); копія товарно-транспортної накладної 08.08.2013 (том 1 а.с. 215); копія акту видачі газу від 09.08.2013 (том 1 а.с. 216); копія видаткової накладної №3487 від 22.08.2013 (том 1 а.с. 217); копія податкової накладної №253 від 22.08.2013 (том 1 а.с. 218); копія паспорту №3406 (том 1 а.с. 219); копія товарно-транспортної накладної №03928 від 22.08.2013 (том 1 а.с. 220); копія акту видачі газу від 22.08.2013 (том 1 а.с. 221); копія видаткової накладної №3534 від 29.08.2013 (том 1 а.с. 222); копія податкової накладної №321 від 29.08.2013 (том 1 а.с. 223); копія паспорту (том 1 а.с. 225); копія акту видачі газу від 29.08.2013 (том 1 а.с. 226); копія видаткової накладної №3710 від 20.09.2013 (том 1 а.с. 227); копія податкової накладної №144 від 20.09.2013 (том 1 а.с. 228); копія паспорту №914 (том 1 а.с. 229); копія товарно-транспортної накладної від 16.09.2013 (том 1 а.с. 230); копія акту видачі газу від 20.09.2013 (том 1 а.с. 231); копія видаткової накладної №3795 від 25.09.2013 (том 1 а.с. 232); копія податкової накладної №210 від 25.09.2013 (том 1 а.с. 233); копія паспорту №1859 (том 1 а.с. 235); завірена копія товарно-транспортної накладної №62661 від 23.09.2013 (том 1 а.с. 234); копія акту видачі газу від 25.09.2013 (том 1 а.с. 236); копія видаткової накладної №3919 від 04.10.2013 (том 1 а.с. 237); копія податкової накладної №47 від 04.10.2013 (том 1 а.с. 238); копія паспорту №972 (том 1 а.с. 239); копія товарно-транспортної накладної від 04.10.2013 (том 1 а.с. 240); копія акту видачі газу від 04.10.2013 (том 1 а.с. 241); копія видаткової накладної №3935 від 07.10.2013 (том 1 а.с. 242); копія податкової накладної №84 від 07.10.2013 (том 1 а.с. 243); копія паспорту №994 (том 1 а.с. 245); копія товарно-транспортної накладної №3835 від 07.10.2013 (том 1 а.с. 244); копія акту видачі газу від 07.10.2013 (том 1 а.с. 246); копія видаткової накладної №4149 від 22.10.2013 (том 1 а.с. 247); копія податкової накладної №233 від 22.10.2013 (том 1 а.с. 248); копія паспорту №1930 (том 1 а.с. 250); копія товарно-транспортної накладної від 20.10.2013 (том 1 а.с. 249); копія акту видачі газу від 22.10.2013 (том 1 а.с. 251); копія видаткової накладної №4202 від 01.11.2013 (том 2 а.с. 1); копія податкової накладної №4 від 01.11.2013 (том 2 а.с. 2); копія паспорту №1117 (том 2 а.с. 4); копія товарно-транспортної накладної №4202 від 31.10.2013 (том 2 а.с. 3); копія акту видачі газу від 01.11.2013 (том 2 а.с. 5); копія видаткової накладної №4398 від 12.11.2013 (том 2 а.с. 6); копія податкової накладної №117 від 12.11.2013 (том 2 а.с. 7); копія паспорту (том 2 а.с. 8); копія товарно-транспортної накладної від 10.11.2013 (том 2 а.с. 9); копія акту видачі газу від 12.11.2013 (том 2 а.с. 10); копія видаткової накладної №4564 від 25.11.2013 (том 2 а.с. 11); копія податкової накладної №303 від 25.11.2013 (том 2 а.с. 12); копія паспорту №2205 (том 2 а.с. 14); копія товарно-транспортної накладної №004956 від 24.11.2013 (том 2 а.с. 13); копія акту видачі газу від 25.11.2013 (том 2 а.с. 14); копія видаткової накладної №4836 від 09.12.2013 (том 2 а.с. 15); копія податкової накладної №75 від 09.12.2013 (том 2 а.с. 16); копія паспорту №1273 (том 2 а.с. 17); копія товарно-транспортної накладної №4836 від 05.12.2013 (том 2 а.с. 18); копія акту видачі газу від 09.12.2013 (том 2 а.с. 20); копія видаткової накладної №4835 від 23.12.2013 (том 2 а.с. 21); копія податкової накладної №226 від 23.12.2013 (том 2 а.с. 22); копія паспорту №1326 (том 2 а.с. 23); копія товарно-транспортної накладної №4835 від 22.12.2013 (том 2 а.с. 24); копія акту видачі газу від 23.12.2013 (том 2 а.с. 25); копія видаткової накладної №25 від 04.01.2014 (том 2 а.с. 26); копія податкової накладної №10 від 04.01.2014 (том 2 а.с. 27); копія товарно-транспортної накладної №25 від 04.01.2014 (том 2 а.с. 28); копія паспорту №2 (том 2 а.с. 29); завірена копія акту видачі газу від 04.01.2014 (том 2 а.с. 30).

Між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Газ Україна 2009» було укладено договір № 11-14 від 08.01.2014 поставки нафтопродуктів (том 2 а.с. 31-34).

Реальність господарської діяльності між КП «АТП-2528» ЧМР та ТОВ «Газ Україна-2009» по вищезазначеному договору підтверджують наступні первинні документи: копія видаткової накладної №58 від 13.01.2014 (том 2 а.с. 35); копія податкової накладної №51 від 13.01.2014 (том 2 а.с. 36); копія товарно-транспортної накладної №58 від 12.01.2014 (том 2 а.с. 37); копія паспорту №4 (том 2 а.с. 38); копія акту видачі газу від 13.01.2014 (том 2 а.с. 39); копія видаткової накладної №152 від 05.02.2014 (том 2 а.с. 40); копія податкової накладної №20 від 05.02.2014 (том 2 а.с. 41); копія товарно-транспортної накладної від 27.01.2014 (том 2 а.с. 42); копія паспорту №82 (том 2 а.с. 43); копія акту видачі газу від 05.02.2014 (том 2 а.с. 44); копія видаткової накладної №240 від 18.02.2014 (том 2 а.с. 45); копія податкової накладної №104 від 18.02.2014 (том 2 а.с. 46); копія товарно-транспортної накладної від 12.02.2014 (том 2 а.с. 47); копія паспорту №114 (том 2 а.с. 48); копія акту видачі газу від 18.02.2014 (том 2 а.с. 49); копія видаткової накладної №287 від 21.02.2014 (том 2 а.с. 50); копія податкової накладної №122 від 21.02.2014 (том 2 а.с. 51); копія товарно-транспортної накладної №03585 від 20.02.2014 (том 2 а.с. 52); копія паспорту №632/2 (том 2 а.с. 53); копія акту видачі газу від 21.02.2014 (том 2 а.с. 54); копія акту звірки взаємних розрахунків за січень 2013 року (том 2 а.с. 55); копія акту звірки взаємних розрахунків за лютий 2013 року (том 2 а.с. 56); копія акту звірки взаємних розрахунків за березень 2013 року (том 2 а.с. 57); копія акту звірки взаємних розрахунків за квітень 2013 року (том 2 а.с. 58); копія акту звірки взаємних розрахунків за травень 2013 року (том 2 а.с. 59); копія акту звірки взаємних розрахунків за червень 2013 року (том 2 а.с. 60); копія акту звірки взаємних розрахунків за липень 2013 року (том 2 а.с. 61); копія акту звірки взаємних розрахунків за серпень 2013 року (том 2 а.с. 62); копія акту звірки взаємних розрахунків за вересень 2013 року (том 2 а.с. 63); копія акту звірки взаємних розрахунків за жовтень 2013 року (том 2 а.с. 64); копія акту звірки взаємних розрахунків за листопад 2013 року (том 2 а.с. 65); копія акту звірки взаємних розрахунків за грудень 2013 року (том 2 а.с. 66); копія акту звірки взаємних розрахунків за січень 2014 року (том 2 а.с. 67); копії виписок банку за період з 08.01.2013 по 18.02.2014 (том 2 а.с. 69-169); копії сторінок з журналу реєстрації операцій взвішування ПАТ «Млибор» (том 2 а.с. 170-182).

Суд також звертає увагу на те, що поставка придбаного у ТОВ «ГазУкраїна-2009» газу здійснювалась окремими партіями, автомобільним транспортом та за рахунок постачальника, безпосередньо на ГНС що знаходиться на території КП «АТП-2528». Приймання товару від імені КП «АТП-2528» здійснював майстер АГЗС ОСОБА_4 Кожний автомобіль, що привозив газ проходив зважування на території ПАТ «Млибор», в присутності ОСОБА_4 та співробітників ПАТ «Млибор», про що робились відмітка на видатковій накладній. При процедурі зважування звірялись фактичні номери ТЗ та зазначені у товарно-транспортній накладній.

Після зважування, вже безпосередньо на території КП «АТП-2528», за допомогою плотноміру, проводився замір щільності газу, для визначення коефіцієнту питомої ваги.

Після зливу газу транспортний засіб проходив повторне зважування на ПАТ «Млибор» для визначення ваги тари та відповідно її відтарування, і лише після цього, якщо співпадла фактична кількість (об'єм) поставленого газу з зазначеною у супровідних документах підписувались видаткова та товарно-транспортна накладні.

При цьому, якщо вага газу зазначена у ТТН відрізнялась від фактичної ваги газу, визначеної за результатами зважування, газ приймався та оприбутковувався за фактичною вагою (за результатами зважування), яка в т.ч. і зазначалась у відповідних видаткових та податкових накладних. Оплата відповідно також здійснювалась за фактично отриману кількість газу, чого не враховано відповідачем.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.Отже, правовідносини за спірними правочинами у повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача та у повній мірі підтверджують отримання товарів/робіт, послуг від його контрагентів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Тобто, позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Суд вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) були передані, оплата проведена, договори виконано сторонами у повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані в якості юридичних осіб та платників податків, що не заперечується сторонами та відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що на момент укладення договорів із контрагентами позивач проявив належну обачність, перевіривши необхідні документи контрагентів та чи здійснюють вони господарську діяльність.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що вищезазначені договори були виконані сторонами у повному обсязі, товар (роботи/послуги) отриманий, сторони претензій один до одного не мають.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту.

Щодо висновків ДПІ у м. Чернігові про порушення позивачем п.п. 198.1. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого КП «АТП-2528» неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені ТОВ «Глобус-Авто» при придбанні спец-автомобілю за рахунок коштів, отриманих позивачем у якості бюджетних капітальних трансфертів, оскільки витрати на придбання основних засобів, понесені позивачем за рахунок таких трансфертів, є витратами держави, а тому не відносяться до складу податкового кредиту позивача, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 78 ГК України майно комунального комерційного підприємства, яким є КП «АТП-2528» ЧMP, перебуває у комунальній власності і закріплюється власником за таким підприємством на праві господарського відання (речове право суб'єкта підприємництва володіти, користуватися і розпоряджатися майном (ч. 1 ст. 136 ГК України), який при цьому здійснює контроль за його використанням і збереженням (ч. 2 ст. 136 ГК України).

Таким чином, отримані позивачем грошові кошти у якості капітальних трансфертів є його власністю. Позивач несе відповідальність лише за їх цільове використання, але вільний у виборі інших умов їх використання (контрагента, умов оплати, умов поставки, ціни, тощо, що не суперечить цільовому використанню).

Зі змісту п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України випливає, що умовами формування податкового кредиту є фактичне придбання платником товарів (робіт, послуг) з господарською метою та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Операції з придбання автомобіля спеціального призначення (автомобіль спеціалізований всесезонний (зима-літо) на базі шасі МАЗ 533710 з обладнанням City Vaut 6000 (для підмітання територій) Giletta Uni Qa UH 3000 (T5/6) (для розсипання протиожеледного матеріалу) підтверджуються відповідними податковими накладними та іншими документами, які надавались ДПІ під час податкової перевірки, і стосовно яких у ДПІ відсутні будь-які зауваження.

Таким чином, враховуючи те, що чинне податкове законодавство не обмежує право платника на податковий кредит в залежності від джерела отримання коштів, використаних для розрахунків за отримані товари (роботи, послуги), то відповідач, виключаючи зі складу податкового кредиту позивача суму ПДВ у розмірі 507 500,00 грн фактично встановлює додаткові, не передбачені законодавством обмеження стосовно формування податкового кредиту позивача, в порушення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 191, 20 ПКУ, виходить за межі своїх повноважень.

Крім того, позицію позивача з приводу даного питання підтверджує також і судова практика з аналогічного спору.

Так, правомірність віднесення до податкового кредиту суми ПДВ що входила до вартості придбаного у ТОВ «Глобус-Авто» у грудні 2011 року аналогічного автомобіля Глобус-533710 - вже була предметом спору та досліджена у процесі розгляду справи №825/470/14 (том 2 а.с. 183-204).

Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 19.05.2014 у справі 825/470/14 визнав дії КП «АТП-2528» протиправними та підтримав висновки ДПІ про протиправне віднесення ПДВ до податкового кредиту, оскільки витрати на придбання основних засобів, понесені позивачем за рахунок таких трансфертів, є витратами держави, а тому не відносяться до складу податкового кредиту.

Однак, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 20.10.2014 у справі 825/470/14, яка була залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 у справі К/800/57291/14, визнав помилковим висновок суду першої інстанції в цій частині та скасував її, постановивши нове рішення яким визнав правомірними дії КП «АТП-2528» по віднесенню до податкового кредиту сум ПДВ сплачених ТОВ «Глобус-Авто» за придбаний транспортний засіб (том 2 а.с. 212).

Більш того, законність віднесення до податкового кредиту липня 2013 року 507500,00 грн ПДВ, сплачених у складі ціни придбаного на підставі договору поставки №21/06-13 від 21.06.2013 товару, вже були предметом документальної позапланової виїзної перевірки проведеної в період з 09.01.2014 по 22.01.2014 і за результатами якої було складено акт №1/22/03358216 від 31.01.2014 (том 2 а.с. 238-252).

У висновках зазначеного акту зазначено про порушення КП «АТП-2528» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 507500.00 грн, у тому числі за липень 2013 року на суму 507500,00 грн.

Відповідно до п.п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 58.2. ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із п. 86.8. ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу зазначених вище норм податкового кодексу можна зробити висновок про те, що в разі виявлення під час перевірки факту порушень з боку платника податків податкового законодавства, в т.ч. заниження чи завищення податкових зобов'язань чи кредиту, за результатами зазначеної перевірки складається акт у якому фіксуються відповідні висновки.

На підставі висновків зазначених у акті керівник контролюючого органу (його заступник) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки зобовязані прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення.

Тобто на винесення ППР у відповідача є 10 днів, з моменту вручення акту платнику податків.

Суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини про порушення майнових прав заявника в частині недотримання національними органами вимог законодавства щодо застосування підходу, найбільш сприятливого для заявника - платника податку, при неоднозначному трактуванні останнім національного законодавства (порушення ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції у справі «Щокін проти України»).

При цьому, ДПІ у м. Чернігові за результатами зазначеної перевірки не були прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення, і строк їх винесення сплинув.

Доводи відповідача про ненадання позивачем частини первинних документів під час перевірки суд вважає безпідставними, оскільки по-перше цей факт заперечується позивачем, по-друге згідно п. 85.6. ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Жодних актів, передбачених п. 85.6. ст. 85 ПК України відповідачем не надано. В свою чергу, у матеріалах справи містяться всі необхідні первинні документи.

Твердження відповідача про недоліки у наявних в матеріалах справи первинних документах є безпідставними, з огляду на те, що по-перше вони лише технічні, а по-друге про них в порушення вимог п. 86.1 ст. 86 ПК України не зазначено у акті перевірки, а отже оскаржувані ППР прийняті не на їх основі.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.

Всі суми податку на додану вартість сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний суд України у справах з аналогічним предметом спору дотримується позиції, що судом обов'язково має бути досліджено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку своїм контрагентам.

Вказаний факт не був спростований у судовому засіданні представником відповідача.

Враховуючи вищевикладене, висновок податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток є безпідставним, а тому і нарахування штрафних (фінансових) санкцій, з огляду на ст. 123 Податкового кодексу України, також є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області №, №, №, № від 20.01.2016.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради понесені судові витрати у розмірі 61639,81 грн.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан