Справа № 22-а/0690/7472/11
Суддя: Заполовський В. Й.
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.

суддів : Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання Котлярчук Т.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області та управління праці і соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідачів недоплачені їй та дітям за період з 01.01.2003 року по 31.03.2010 року кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37, 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування позову зазначала, що всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період отримувала в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2010 року позов задоволено частково.

З Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на користь позивача стягнуто 3414 грн.90 коп. коштів, передбачених ст.37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.07.2009 року по 01.04.2010 року.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22а/7472/11 Головуючий в суді 1 інст.: ОСОБА_4

Категорія 98 Суддя- доповідач: ОСОБА_5

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Справа в апеляційному суді розглядається у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до абз.4 п.1 Закону України №2748 від 02 грудня 2010 року „Про внесення змін до розділу 12 „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій та статус суддів", щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні суди у справах, щодо спорів, в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства, закривають провадження за правилами Цивільного процесуального Кодексу України та розглядають їх у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю проводиться доплата до заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно з двома неповнолітніми дітьми проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення. Вона ж працювала в управлінні праці і соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації. Останнє, в спірний період проводило позивачці виплати передбачені ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому відмову суду у задоволенні позову в частині вимог позивачки до управлінні праці і соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації не можливо визнати обгрунтованою.

Крім того, в спірний період управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області позивачці проводило виплати відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та також у розмірах передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по виплаті грошової допомоги в розмірах, встановлених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, ст.ст.105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобов"язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Зокрема, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачці грошової допомоги, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретні суми заборгованості, хоча мав зобов"язати відповідача здійснити відповідні нарахування відповідно до ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не ухвалювати рішення про стягнення з відповідача конкретних сум.

.

У зв'язку з наведеним оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Коростенської райдержадміністрації Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги у зв"язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2009 року до 01.04.2010 року та доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2009 року до 01.04.2010 року.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги у зв"язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2009 року до 01.04.2010 року.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді