Справа № 825/327/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/327/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі представникав позивача - Аніщенка О.Г.,

представника відповідача - Труби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Державного підприємства науково-виробничий комплекс "Прогрес" до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.02.2016 звернувся з позовом до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і просив визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

№ від 29.01.2016 форма «Р», яким Державному підприємству науково-виробничий комплекс «Прогрес» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у розмірі 364 477,50 грн. (з яких 291 582,00 грн. за основним платежем, 72 895,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

№ від 29.01.2016 форма «Р», яким Державному підприємству науково-виробничий комплекс «Прогрес» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 257 125,00 грн. (з яких 205 700,00 грн. за основним платежем, 51 425,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

№ від 29.01.2016 форма «В4», яким Державному підприємству науково-виробничий комплекс «Прогрес» зменшено від'ємне значення податку на додану вартість на суму 62 200,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2014, зареєстрованою в органі державної податкової служби 19.08.2014 за № .

Свої вимоги мотивує тим, що висновок Ніжинської ОДПІ про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ДП НВК «Прогрес»» та ТОВ фірма «Оксідал» є суб'єктивним, необґрунтованим і безпідставним. Позивач наполягає на тому, що договори поставки мають реальний характер, виконання сторонами договірних зобов'язань підтверджується рахунками на оплату товару, платіжними дорученнями про оплату товару, податковими накладними та видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (поштовими деклараціями). Придбаний у контрагента товар був оприбуткований підприємством на склад і використаний у власному виробництві при виготовленні виробу СОЕП «Адрос», який в подальшому був реалізований третім особам, що підтверджується картками складського обліку матеріалів, оборотно-сальдовими відомостями, приходними ордерами, договорами про продаж виробів. У акті перевірки не зазначено про відсутність або недостатність у ТОВ фірма «Оксідал» матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, внаслідок чого останній не міг би виготовити і поставити товар для ДП НВК «Прогрес». Відповідач не посилається в акті перевірки на те, що ТОВ фірма «Оксідал» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, чим податковий орган не ставить під сумнів законність діяльності даного контрагента та підтверджує відображення ним у своєму податковому обліку господарських операцій з ДП НВК «Прогрес». Зустрічна звірка ТОВ фірма «Оксідал» по взаємовідносинам з ДП НВК «Прогрес» не проводилась. Враховуючи наведене, позивач вважає, що ним під час формування показника витрат підприємства та показника податкового кредиту з ПДВ дотримано вимоги Податкового кодексу України, а Ніжинською ОДПІ протиправно донараховано податкові зобов'язання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що протягом періоду, що перевірявся встановлено ДП НВК "Прогрес" взаємовідносин з ТОВ фірма "Оксідал". На підтвердження реальності господарських операцій позивачем під час перевірки надавались певні документи, які на його думку є достатніми. В свою чергу аналізуючи надані документи та враховуючи характер досліджуваних відносин Ніжинська ОДПІ вважає їх такими, що складені з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України від «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 та вказує на недостатність документального підтвердження здійснення задекларованих операцій, зокрема руху ТМЦ у процесі поставок та інше. Крім цього, відповідач зазначає, що ДП НВК "Прогрес" не надано в повному обсязі підтверджуючих документів, які визначені умовами зазначених вище договорів, а саме «представника одержувача» в усіх ТТН зазначено, як Новобранченко Т.С. та Третяк О.П., при цьому в графі «посада» зазначено: приватна особа, посилання ж на довіреності, які вказано у видаткових накладних відсутні. Також, графа «документи, що супроводжують відправлення» в усіх ТТН не заповнена, а у графі «філія-одержувач» вказано «область-Київ». Крім того, в умовах однакової оголошеної вартості вказано різну вагу. Також, у описах відправлень вказано: скло або сапфір. Згідно ж наведених у акті видаткових накладних, податкових накладних ТОВ фірма «Оксідал» реалізовувала на ДП НВК "Прогрес" просвітлені заготовки з сапфіра, тобто ідентифікація ТМЦ та встановлення достовірного факту їх фізичного переміщення за наданими документами є неможливим. Ніжинська ОДПІ вважає, що наявність формально оформлених (складенійх) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Відповідач вважає, що у даній ситуації мова йде не про певні помилки, допущені при складанні первинних документів, а про те, що ці документи не підтверджують здійснення господарської операції, оскільки містять недостовірні відомості. Отже, не вбачається підстав вважати, що між позивачем та ТОВ фірма "Оксідал" реально здійснені та фактично виконані господарські операції, які підтверджені належним чином складеними первинними документами. Враховуючи наведене, Ніжинська ОДПІ вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та не підлягають скасуванню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській була проведена планова виїзна перевірка Державного підприємства науково-виробничий комплекс «Прогрес» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014. За результатами перевірки був складений акт № 17/22-14307297 від 13.01.2016.

Перевіркою встановлено порушення ДП НВК "Прогрес":

пункту 138.2, пункту 138.8 статті 138, підпункту 139.1.7, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 291582,00 грн., в тому числі: 2014 рік в сумі 291582,00 грн.;

статті 185, статті 186, статті 198, статті 200, статті 201 розділу V Податкового кодексу України, пункту 2 статті 3, частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 205700,00 грн.. в тому числі за червень 2014 року на суму 16000,00 грн., за серпень 2014 року в сумі 159700,00 грн., за жовтень 2014 року на суму 30000,00 грн.;

статті 185, статті 186, статті 198, статті 200, статті 201 розділу V Податкового кодексу України, пункту 2 статті 3, частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між гумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 62200,00 грн., у тому числі за липень 2014 року - 62200,00 грн.

На підставі акта перевірки № 17/22-14307297 від 13.01.2016 року Ніжинською ОДПІ було винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 29.01.2016 року форма «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у розмірі 364 477,50 грн. (з яких 291 582,00 грн. за основним платежем, 72 895,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

№ від 29.01.2016 року форма «Р», яким Державному підприємству науково-виробничий комплекс «Прогрес» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 257 125,00 грн. (з яких 205 700,00 грн. за основним платежем, 51 425,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

№ від 29.01.2016 року форма «В4», яким позивачу зменшено від'ємне значення податку на додану вартість на суму 62 200,00 грн.

Під час проведеної перевірки Ніжинською ОДПІ було встановлено, що між ДП НВК "Прогрес", як замовником та ТОВ фірма "Оксідал", як виконавцем, було укладено договір № 1 від 09.01.2014 (а.с. 100-103 Т.1). Згідно умов договору виконавець зобов'язується виготовити та поставити замовнику просвітлені заготовки із сапфіру розміром 152*78,8*3мм (згідно креслення) в кількості 133 шт. Оплата та поставка продукції здійснюються на підставі відповідних рахунків фактур виконавця та заявок замовника, які складаються на протязі дії договору у відповідності з потребою. Передача оформленої у встановленому порядку продукції здійснюються з супровідними документами виконавця (видаткової накладної, податкової накладної). Кількість товару, що поставляється, вказано в технічних вимогах (додаток до договору).

Також, між ДП НВК "Прогрес", як замовником та ТОВ фірма "Оксідал", як виконавцем, було укладено договір № 5 від 27.06.2014 (а.с. 104-110 Т.1). Зазначений договір містить аналогічні умови.

Виконання сторонами своїх договірних зобов'язань підтверджують видаткові накладні від 10.02.2014 № ; від 27.03.2014 № ; від 17.06.2014 № 0000013; від 10.07.2014 № ; від 16.07.2014 № ; від 25.07.2014 № ; від 25.07.2014 № ; від 05.08.2014 № ; від 18.08.2014 № ; від 19.08.2014 № ; від 28.08.2014 № ; 10.09.2014 № ; від 18.09.2014 № 0000026; від 26.09.2014 № 0000028; від 07.10.2014 № 0000029; від 17.10.2014 № 0000031; від 24.10.2014 № 0000032; від 07.11.2014 № ; від 27.11.2014 № ; від 11.12.2014 № ; від 26.12.2014 № (а.с. 126-146 Т.1).

ДП НВК "Прогрес" було здійснено оплату поставленого товару в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 874/з-д від 26.02.2014, № 1872з-д від 07.05.2014, № 2498/з-д від 18.06.2014, № 1 від 07.07.2014, № 2804/з-д від 07.07.2014, № 3574/з-д від 18.08.2014, № 4798/з-д від 27.10.2014 (а.с. 112-118 Т.1). Рух активів позивача внаслідок здійснених операцій з поставки товару від ТОВ фірма "Оксідал" підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 за 2014 рік та по рахунку 202 за 2014 рік (а.с. 111, 218-220 Т.1).

На підтвердження якості товару «заготовки із сапфіру» ТОВ фірма "Оксідал" було надано позивачу сертифікати якості (а.с. 147-167 Т.1).

Отримання товарно-матеріальних цінностей відбувалось працівниками підприємства, а саме на підставі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, про видачу яких зазначено в книзі обліку довіреностей (а.с. 168-189 Т.1). Отримання товару працівниками підприємства підтверджується також посвідченнями про відрядження ТОВ фірма "Оксідал", в яких зазначено мету поїздок, зокрема отримання просвітлених заготовок із сапфіру та погодження умов постачання товару на 2014 рік (а.с. 190-198 Т.).

Частина партій товару була отримана позивачем шляхом пересилання ТОВ «Нова Пошта», про що свідчать довіреність № 3 від 09.01.2014, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/54-000580 від 14.07.2014, № НП/54-000597 від 21.07.2014, № НП/54-000650 від 31.07.2014, від 28.08.2014, № НП/54-000753 від 15.09.2014, № НП/54-000781 від 27.09.2014, № НП/54-000910 від 13.10.2014, № НП/54-000983 від 28.10.2014, товарно-транспортні накладні № 3076 від 11.07.2014, № 0 від 16.07.2014, № 9563 від 25.07.2014, № 25 від 06.08.2014, № 7427 від 13.08.2014, № 99 від 19.08.2014, № 3857 від 26.09.2014, № 7302 від 07.10.2014, № 5678 від 24.10.2014, № 2 від 27.11.2014 (а.с. 199 - 217 Т.1).

На суму податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ фірма "Оксідал" було виписано позивачу податкові накладні № 1 від 26.02.2014, № 1 від 07.05.2014, № 1 від 18.06.2014, № 1 від 07.07.2014, № 2 від 07.07.2014, № 1 від 18.08.2014, № 2 від 27.10.2014 (а.с. 119-125 Т.1)

Придбаний у ТОВ фірма "Оксідал" товар був використаний ДП НВК "Прогрес" у власному виробництві при виготовленні виробу - Станції оптико-електронного подавлення «Адрос» про що свідчать накладні на здачу готових виробів на склад готової продукції підприємства (а.с. 222-237 Т.1). Виготовлення ДП НВК "Прогрес" зазначеного приладу підтверджується рекламним проспектом, а також альбомом креслень виробу СОЕП «Адрос» (а.с. 98-101 Т.2).

В подальшому СОЕП «Адрос» був реалізований третім особам, що підтверджується договорами, зокрема зовнішньоекономічними контрактами, специфікаціями до договорів видатковими накладними, довіреностями на отримання приладу, актами приймання поставлених товарів, актом технічної інспекції, вантажно-митними деклараціями, (а.с. 238-254 Т.1, 1-77 Т.2). Позивачем отримано вигоду від поставки СОЕП «Адрос», а саме покупцями перераховано кошти на рахунок позивача, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 78-96 Т.2)

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту та понесених витрат до витрат, що приймають участь в обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факти поставки товару та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

В ході проведеної перевірки та під час судового засідання було встановлено наявність підтверджуючих проведення господарської операції документів, а саме видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, що свідчать про пересилання товару ТОВ «Нова пошта», актів здачі-прийняття послуг по пересилання товару, складених між позивачем та ТОВ «Нова пошта», платіжних доручень про перерахування позивачем коштів на рахунок контрагента. Також позивачем надано документи, що підтверджують отримання частини товару безпосередньо працівниками підприємства на підставі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, яких було відряджено до ТОВ фірма "Оксідал".

Суд не знаходить підстав вважати такі документи такими, що не відображають здійснення господарської операції, оскільки вони не містять недоліків щодо форми та замісту та є оформленими у відповідності до вимог законодавства.

Позивачем в судове засідання надано документальне підтвердження того, що Державне підприємство науково-виробничий комплекс "Прогрес" виготовляє прилад - Станції оптико-електронного подавлення «Адрос». Поставка такої продукції здійснюється позивачем на підставі договорів з іншими особами, зокрема позивач поставляє СОЕП «Адрос» іноземним замовникам на підставі зовнішньоекономічних контрактів.

В судовому засіданні встановлено, що для виготовлення СОЕП «Адрос» необхідно використання «просвітлених заготовок із сапфіру розміром 152*78,8*3мм». Постачальником зазначеного товару позивачем, з врахування принципу свободи вибору контрагентів, було обрано ТОВ фірма "Оксідал", яке у відповідності до умов договору здійснено поставки товару.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що документи, якими оформлені правочини між ДП НВК "Прогрес" та ТОВ фірма "Оксідал" є достовірними, підтверджують факт придбання товару, засвідчують зміни в майновому стані учасників договору, а отже підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю позивача. Тобто, зазначені документи повністю відображають реальність поставки товару ТОВ фірма "Оксідал" на користь ДП НВК "Прогрес".

Відповідно до п.п.14.1.27 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинна в періоді, що перевірявся, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Отже із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування платником податку витрат підприємства допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими первинними документами, а також використання отриманих за договором послуг у власній господарській діяльності.

Наявність таких документів була встановлена під час судового засідання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що витрати на оплату товару згідно договорів із ТОВ фірма "Оксідал", позивач протягом перевіряємого періоду правомірно, на підставі п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового кодексу України включив до складу витрат підприємства, що приймають участь в обчисленні об'єкта оподаткуванням податком на прибуток приватних підприємств. Тобто, висновки Ніжинської ОДПІ про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств є безпідставними.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в редакції, що діяла в перевіряємий період, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п. п. 200.1-200.4 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування податкового кредиту допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими документами. Такими документами Податковий кодекс України визначає податкові накладні. Наявність податкових накладних було встановлено актом перевірки ДПІ в м. Чернігові та під час судового засідання. Тому у позивача були законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

В судовому засіданні встановлено, що висновки Ніжинської ОДПІ про відсутність реальної поставки продукції ТОВ фірма "Оксідал" до ДП НВК "Прогрес" ґрунтуються на тому, що товарно-транспортні накладні про пересилання товару ТОВ «Нова Пошта» у графі «представника одержувача» містять інформацію про Новобранченко Т.С. при цьому в графі «посада» зазначено: приватна особа, посилання ж на довіреності, які вказано у видаткових накладних відсутні. Також, графа «документи, що супроводжують відправлення» в усіх ТТН не заповнена, а у графі «філія-одержувач» вказано « область -Київ». Крім того, в умовах однакової оголошеної вартості вказано різну вагу, а також, у описах відправлень вказано: скло або сапфір, згідно ж видаткових накладних та податкових накладних позивачем придбано у контрагента «просвітлені заготовки із сапфіру розміром 152*78,8*3мм». На підставі наведеного Ніжинська ОДПІ вважає, що ідентифікувати товарно-матеріальні цінності за вказаними товарно-транспортними накладними неможливо.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, оскільки товарно-транспортні накладні є документом, що підтверджує факт транспортування товару, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Однак, товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей

Крім того, суд зазначає, що неточності товарно-транспортних накладних, наведені Ніжинською ОДПІ в акті перевірки, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, адже первинні документи бухгалтерського обліку ДП НВК "Прогрес" свідчать про фактичних рух активів та зміни у власному капіталі позивача у зв'язку з його господарською діяльністю.

Також суд зазначає, що у акті перевірки Ніжинською ОДПІ не зазначено про відсутність або недостатність у ТОВ фірма «Оксідал» матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, внаслідок чого останній не міг би виготовити і поставити товар для ДП НВК «Прогрес». Актом перевірки не ставиться під сумнів законність діяльності ТОВ фірма «Оксідал», а саме перевіряючими не наведено доводів щодо того, що ТОВ фірма «Оксідал» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, Ніжинською ОДПІ не було надано суду доказів проведення зустрічної звірки ТОВ фірма «Оксідал» по взаємовідносинам з ДП НВК «Прогрес».

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу України встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий кредит та витрати підприємства вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено наявність всіх підтверджуючих виконання договірних зобов'язань контрагентом позивача первинних бухгалтерських документів, суд вважає, що позивачем доведено, що правочини, укладені між ним та ТОВ фірма "Оксідал" створили реальні юридичні наслідки для ДП НВК "Прогрес". Позивачем на виконання вимог Податкового кодексу України отримано належним чином оформлені податкові накладні, які є підставою для зарахування сум ПДВ до складу податкового кредиту, витрати підприємства, понесені в зв'язку з виконанням умов договору є документально підтвердженими, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість та при формуванні показника витрат, що приймають участь у визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, дотримано вимоги Податкового кодексу України, а відповідачем зроблено неправомірні висновки про заниження позивачем сум податку на прибуток приватних підприємства та податку на додану вартість, а також про завищення позивачем від'ємного значення з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ніжинської ОДПІ № , № , № від 29.01.2016 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № , № , № від 29.01.2016.

Присудити здійснені Державним підприємством науково-виробничий комплекс "Прогрес" () судові витрати в розмірі 10257 (десять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 03 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (16000, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Поштова, 2 ).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур