Справа № 646/1006/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р.Справа № 646/1006/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.01.2016р. по справі № 646/1006/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

про визнання нормативно-правових актів : постанов №745, №1210 та №1381 антиконституційними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України , в якому просить визнати дії відповідача - Кабінету Міністрів України по застосуванню постанов № 745,№ 1210,№ 1381по нарахуванню пенсії та соціальної допомоги - антикорупційним, антинародним; зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити пенсію і соціальну допомогу згідно ЗУ № 796-ХІІ-91 і ЗУ №1295; рішення суду винести згідно Конституції України і Закону України, тобто з урахуванням верховенства права в Україні; розгляд позову провести у відкритому режимі в одне засідання до обіду при його участі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.01.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання нормативно-правових актів: постанов № 745, 1210 та 1381 антиконституційними та зобов'язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вказує, що судом першої інстанції не встановлені обставини справи, не досліджені докази, суд не врахував його право на участь в процесі прийняття рішення та бажання брати участь в судовому спорі, судом не враховано вимогу позову про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, тобто відсторонив його від участі у розгляді позову і не зміг встановити обставини по справі. Вказує , що ч. 2 ст. 171 КАС України дає йому право оскаржити постанови КМУ, оскільки ці постанови застосовувались при розрахунку його пенсії . Враховуючи викладене, районний суд повинен бува застосувати положення ч. 2 ст. 19 КАС України , однак своєю ухвалою порушив територіальну підсудність . Також, вказує , що суд в порушення вимог ч.4 ст. 108 КАС не повернув йому позов разом з оскаржуваною ухвалою невідкладно. В апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції відмінити ухвалу районного суду , прийняти нову ухвалу згідно п.2 ст. 19 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов на підставі п.3 ч. 3 ст. 108 КАС України , суд першої інстанції виходив з того , що позивач звертає свої вимоги до Кабінету Міністрів України, повноваження якого поширюється на всю територію України, а відповідно вимогам ч. 3 ст. 19 КАС України встановлена виключна підсудність , тому дана справа не підсудна Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо повернення адміністративного позову ОСОБА_1, виходячи з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано , що позивач оскаржує саме постанови Кабінету Міністрів України, тобто оскаржує нормативно-правові акти суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюється на всю територію України.

Правила територіальної підсудності адміністративних справ визначено ст. 19 КАС України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель, адміністративні справи, відповідачем у яких є закордонне дипломатичне чи консульське представництво України, його посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Враховуючи те , що позивач оскаржує саме нормативно-правові акти суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюється на всю територію України - постанови КМУ, а виняткова підсудність таких справ встановлена ч.3 ст. 19 КАС України, то в силу цих положень такі вимоги вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відповідно до Указу Президента України від 16.11.2004 року № 1417/2004 «Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі та кількісного складу суддів» юрисдикція Київського окружного адміністративного суду поширюється на Київську область, юрисдикція Окружного адміністративного суду м. Києва - на м. Київ.

Зважаючи на те, що предметом адміністративного позову є оскарження нормативно-правових актів, прийнятих Кабінетом Міністрів України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України така справа предметно підсудна Окружному адміністративному суду м. Києва.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Враховуючи те, що позивачем заявлені дві позовні вимоги , які він пов'язує між собою , то вони повинні розглядатися в одному провадженні Окружним адміністративним судом м. Києва за предметною підсудністю.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Таким чином, при зверненні до суду з метою реалізації права на судовий захист неодмінною умовою є дотримання правил підсудності.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Оскільки адміністративний позов подано з порушенням правил територіальної підсудності, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України є законним та обґрунтованим.

При цьому позивач не позбавлений права звернутися за захистом прав, які останній вважає порушеними, до належного суду.

Доводи апелянта з посилання на те , що судом не враховано вимогу позову про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, до уваги судом не приймаються , оскільки Кодексом адміністративного судочинства України при вирішенні судом питання щодо підсудності позовної заяви не передбачено проведення відкритого судового засідання.

Доводи апелянта з посилання на те , що суд в порушення вимог ч.4 ст. 108 КАС не повернув йому позов разом з оскаржуваною ухвалою невідкладно є обґрунтованими.

Дійсно суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 4 ст. 108 КАС України, однак , колегія суддів зазначає, що таке порушення не є підставою для скасування ухвали суду , оскільки таке порушення стосується виконання даної ухвали.

При цьому, колегія суддів зазначає , що таке порушення підлягає негайному виправленню судом першої інстанції при поверненні справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання щодо підсудності даного позову та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи наведене , доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду, не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.01.2016р. по справі № 646/1006/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 15.03.2016 р.