Справа № 2-а-2758/11
Суддя: Яценко В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-а-2758/2011р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Яценка В.В., при секретарі Білик Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі Полтавської області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ України в Лубенському районі Полтавської області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії. У позові вказав, що він з 17 березня 1994 року був інвалідом ІІІ групи, а з 12 липня 2007 року є інвалідом війни ІІ групи, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Позивач вважає, що як інвалід війни 3 грпи він має право на підвищення пенсії на 200% мінімальної пенсії за віком, а як інвалід війни 2 групи він має право на підвищення пенсії на 350% мінімальної пенсії за віком, оскільки такі підвищення передбачено ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Позивач отримував підвищення до пенсії в значно меншому розмірі, що протирічить Конституції України. Відповідач відмовився провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії.

Позивач прохає визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати УПФ України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок та сплачувати йому, як інваліду війни ІІІ групи підвищення до пенсії в розмірі 200% за період з 01.01.2000 року по 11.07.2007 року, та як інваліду війни ІІ групи підвищення до пенсії в розмірі 350% починаючи з 12.07.2007 року.

Позивач надав суду заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі.

Представник УПФ України в Лубенському районі Полтавської області в судовому засіданні позов заперечив.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 23 листопада 1995 року інвалідам війни ІІ групи пенсія підвищується на 350 процентів мінімальної пенсії за віком, а інвалідам війни ІІІ групи на 200 процентів.

Відповідно до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 05.10.2005 року інвалідам війни ІІ групи з 1.01.2006 року пенсія підвищується на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а інвалідам війни ІІІ групи на 30 процентів.

Положення ЗУ „Про внесення змін до Закону України про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 05.10.2005 року, яким внесено зміни до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту неконституційними не визнавались і продовжують діяти.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, з до 12.07.07 року був інвалідом війни ІІІ групи, а з 12.07.2007 року інвалідом війни ІІ групи. Позивач отримує пенсію через УПФУ в Лубенському районі. Як інвалід війни ІІІ групи позивач отримував підвищення виходячи з розміру прожиткового мінімуму на рівні 19,91 грн. визначеного постановою КМУ №1 від 03.01.2002 року, а як інвалід ІІ групи отримує підвищення у розмірі 40%. Позивач вважає, що згідно ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії інвалідам війни повинні підвищуватись: інвалідам 2 групи 350% мінімальної пенсії за віком, 3 групи 200% мінмальної пенсії за віком.

ОСОБА_1 звернувся з заявою до УПФУ в Лубенському районі про виплату йому підвищення, як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, та як інваліду війни ІІ групи у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, на що отримав відмову.

Суд вважає, що вимоги позивача про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період до 11.09.2010 року слід залишити без розгляду, оскільки згідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом свобод, прав та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Про поважність причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав позивач не вказав. Нормативно-правові акти належним чином публікуються в ЗМІ, позивач щорічно отримує допомогу на оздоровлення, отже мав можливість вчасно дізнатися про порушення своїх прав. Тому позовні вимоги позивача за період з 01.01.2000 року по 11.09.2010 року підлягають залишенню без розгляду.

З 01.01.2006 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким ч. 3 ст. 13 було викладено в новій редакції, а саме: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам війни у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність», тобто попередня редакція частини 3 ст.13 зазначеного закону, на яку посилається позивач, втратила чинність.

Зазначені зміни діють з 01.01.2006 року по цей час і не було прийнято жодних рішень Конституційного Суду щодо визнання їх неконституційними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно листа УПФУ в Лубенському районі розмір підвищення позивачу виплачується відповідно до внесених змін до Закону.

Якщо в один і той же закон вносяться зміни, то діють зміни, які прийняті пізніше. За таких обставин в задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Позивач при подачі позову як і відповідач звільнені від оплати судового збору, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 13 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, постанова пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», ст.ст. 10-12, 86, 128, 158 -163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі Полтавської області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії залишити без задоволення.

Судові витрати щодо сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Яценко В.В.