Справа № 207/16/16-а
Суддя: Погребняк Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/16/16-а
№ 2-а/207/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Погребняк Т.Ю., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання поновити та здіснювати виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2016 року позивач ОСОБА_2 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про визнання бездіяльності відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком протиправною, зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у Баглійському районі м Дніпродзержинська поновити та здійснювати їй виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року та виплатити недоотриману суму пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року у розмірі, визначеному чинним законодавством.

В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві представник позивача зазначив, що позивачка до 23.10.1998 року проживала у Баглійському районі м. Дніпродзержинська за адресою: АДРЕСА_1, та отримувала пенсію за віком. Надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувала на консульському обліку в посольстві України в державі Ізраїль. В зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю виплату пенсії позивачу було припинено. 03.07.2015 року ОСОБА_2 особисто звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Баглійському районі м. Дніпродзержинська із заявою про поновлення виплати пенсії. Листом № 53/Т-08-07 від 17.07.2015 року управлінням зазначено, що пенсія виплачується за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання, паспорт громадянина України для виїзду за кордон не є підставою для прийняття рішення про поновлення виплати пенсії. Позивач вважає протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати їй пенсії, виходячи з наступного. Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано неконституційними положення п. 2 частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним судом України рішення. За своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону щодо осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Відповідно ст. 152 Конституції України - Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Відповідно ч.2 ст. 49 вищевказаного закону - Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ст. 46 Закону. Таким чином, після ухвалення рішення Конституційним Судом України у пенсіонера відновилось право на отримання раніш нарахованої та призначеної пенсії, а у Управління Пенсійного фонду відновився обов'язок поновити виплату пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. Відповідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначенні (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Окремі положення Постанови правління ПФУ, на які посилається відповідач, не приведені у відповідність до Закону, який має вищу юридичну силу ніж підзаконні акти. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну. Відповідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. Враховуючи викладене, Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідно до наданих йому законодавством України повноважень, було зобов'язане прийняти відповідне рішення про поновлення та виплату позивачу пенсії, починаючи з моменту набрання чинності рішення Конституційного Суду України, тобто з 7 жовтня 2009 року.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти заявленого позову, які долучені до матеріалів справи. Із заперечень відповідача вбачається, що за документами пенсійної справи, яка зберігається в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради, встановлено, що з 20.12.1994 року відділом соціального захисту населення Баглійської районної ради ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з грудня 1998 року. Також проведено виплачу пенсії за 6 місяців наперед у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. ОСОБА_2 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська не перебувала та пенсію за віком не одержувала. Відповідно до письмових заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що поновити та виплачувати пенсію позивачу немає законних підстав, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 183-2 КАСУ розгляд справи здійснюється в скороченому провадженні.

Суддя, вивчивши матеріали позову, заперечення відповідача проти позову, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пенсійної справи встановлено, що з 20.12.1994 року відділом соціального захисту населення Баглійської районної ради ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з грудня 1998 року. Також проведено виплачу пенсії за 6 місяців наперед у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. ОСОБА_2 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська не перебувала та пенсію за віком не одержувала

Згідно з статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами). У статті 92 даного Закону «Виплата пенсій громадянам, які виїхали за кордон» визначено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. З 01.01.2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 року № 1058 -ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. Статтею 5 «Сфера дії Закону» передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. У п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсій за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем, зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України», а також рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 року № 15-рп/2000 закони, правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009. Виходячи з цього, рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Виплата та припинення виплати пенсії ОСОБА_2 у грудні 1998 року проводились в період дії Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до введення в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, дія норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не може бути застосована до громадян, які не отримували пенсію в період дії закону. У статті 47 «Виплата пенсії» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. У підпункті 3 пункту 1 статті 49 «Припинення та поновлення виплати пенсії» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Між Урядами України та Ізраїлю відсутній договір про пенсійне забезпечення громадян або інший нормативно-правовий акт, який визначав би механізм здійснення виплати пенсії на території Ізраїлю (всупереч статті 47 Закону) та припинення виплати пенсії у зв'язку із смертю пенсіонера. Також, відсутні будь-які відомості про отримання позивачем пенсії або інших соціальних виплат замість пенсії в Ізраїлі.

Пунктом 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим 1 Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 визначено, що заяву про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подає пенсіонер (опікун, піклувальник) особисто до органу, що визначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

Цивільний кодекс України визначає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено терміни: місце проживання, як адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Перелік документів, до яких вносяться відомості про місце проживання або місця перебування особи, містить наступні документи : паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-11 "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон", паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Зазначена Постанова регламентує порядок заповнення паспорту громадянина України та внесення до нього відповідних записів. Відмітка про реєстрацію постійного місця проживання громадянина заноситься на десятій сторінці бланку паспорту у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками. Паспорт громадянина України є дійсним для укладення цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Вказаним Положенням врегульовані питання оформлення та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

До заяви про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, про що зазначено у запереченнях відповідача; на підставі вказаного документу нотаріатом посвідчувалась і довіреність на представництво інтересів позивача. Зазначений документ відповідно до вищевикладеного посвідчує особу позивача, як громадянина України, під час перетинання державного кордону України та перебування за кордоном, однак паспорт громадянина України позивачем зданий до міграційної служби України у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Таким чином судом не встановлено правових підстав для поновлення та виплати пенсії позивачу на час судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 19, 21, 46, 92, 116, 152 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 12, 71, 158-163,167, 171, 186 КАСУ України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання поновити та здіснювати виплату пенсії, відмовити.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя Погребняк Т.Ю.