Справа № 538/96/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р.Справа № 538/96/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.01.2016р. по справі № 538/96/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в Лохвицький районний суд Полтавської області до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та просить скасувати постанову серії АВ № 920569 від 11.01.2016 р. щодо накладення адміністративного стягнення на неї у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії АА № 793136 від 05.01.2016 року, начальником Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Соко-ликом Я.М. була винесена постанова серії АВ № 920569 від 11.01.2016р., якою на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 2550 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ( далі ЄСВ ) за листопад 2015р. згідно звіту № НОМЕР_1 від 04.12.2015 р. нараховано 11644,46 грн. по терміну сплати 21.12.2015р.

Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області серії АВ № 920569 від 11.01.2016р. щодо накладення адміністративно-го стягнення за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. Закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушене відносно ОСОБА_1.

Лохвицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подала письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року без змін.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, рати-фікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його циві-льних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачен-ня, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Положеннями ст. 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ст. 67 Конституції України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строках та у розмірах, встановлених законом.

Положеннями статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 5 статті 165-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суть правопорушення полягає у тому, що позивач ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора ДП "Лохвицький спиртовий комбінат", допустила несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області за листопад 2015 року (а. с. 3-4).

ОСОБА_1 дійсно т.в.о. директора ДП "Лохвиць-кий спиртовий комбінат"(а. с. 5).

Державне підприємство "Лохвицький спиртовий комбінат" не здійснює виробничої діяль-ності з 2009 року. На підприємстві відсутні обігові кошти, також існує заборгованість із виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Наказом № 16-О від 30.10.2015 року у зв`язку з відсутністю коштів на виплату заробітної плати, працівникам підприємства тимчасово встановлено неповний робочий день.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.07.2015 року порушено провадження у справі про банкрутсво ДП "Лохвицький спиртовий комбінат", введено процедуру розпорядження майном та мораторій на задоволення вимог кредиторів.

31.07.2015р. Лохвицька ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надіслала до господарського суду Полтавської області позовну заяву про визнання кредитором у справі про банкрутство ДП «Лохвицький спиртокомбінат».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.11.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" та визнано грошові вимоги Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області в розмірі 10 983 444,41 грн. основного боргу та 845 407,20 грн. штрафних санкцій. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.12.2015р. розгляд справи відкладено на 28.01.2016р. (а. с. 7-14).

Заборгованість по заробітній платі перед працівниками ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" станом на 01.01.2016 року становить 156 942, 20 грн. (а. с. 15).

Абзацом другим ч. 8 ст. 9 Закону України " Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нараховано єдиний внесок (у тому числі на авансові платежі), одночасно з видачею таких сум.

Стаття 12 цього Закону передбачає, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання із сплати єдиного внеску вико-нуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

В пункті 1 статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 і 11 цього Кодексу передбачено форми вини при вчиненні адміністративного правопорушення - умисно чи з необережності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

На момент сплати єдиного внеску на загальнообов"яз-кове державне соціальне страхування за листопад 2015 року на рахунках ДП " Лохвицький спир-товий комбінат"" кошти були відсутні і малася заборгованість по сплаті заробітної плати. При таких обставинах позивачка не мала технічної можливості здійснити сплату зазначеного внеску.

Жодного обґрунтування вини апеляційна скарга не містить. Відповідач виключно доводить факт несплати внесків, встановлення причин такої несплати, а відповідно і вини, при притягненні до адміністративної відповідальності, не вбачається.

Жодного аргументу та доказу, щодо спростування обставин, на які посилається позивач, відповідачем не надано.

Отже, в діях позивачки відсутній склад вказаного правопорушення.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою для порушення адміністративної справи та попереднього з'ясування її обставин є вчинення особою діяння, яке містить в собі ознаки адміністративного правопорушення. Процесуальним документом, який фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, є протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 165-1 КУпАП встановлено, що фіскальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених, зокрема, у ст. 234-2 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ч. 1 ст. 256).

Частиною 2 ст. 256 передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ч. 3 ст. 256).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ч. 4 ст. 256).

Таким чином, посадова особа, яка склала протокол, зобов'язана ознайомити особу, щодо якої складається цей протокол, зі змістом ст. 63 Конституції України, з її правами і обов'язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Про ознайомлення з вищезазначеним особа, щодо якої складається протокол, ставить у ньому свій підпис, а у разі відмови поставити підпис, про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої посадової особи.

Особі, щодо якої складається протокол, пропонується надати письмове пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення, яке вноситься до протоколу і засвідчується підписом зазначеної особи.

Пояснення та зауваження можуть додаватись до протоколу окремо, про що робиться запис у цьому Протоколі.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від надання пояснень та зауважень за суттю вчиненого правопорушення посадова особа вносить до нього відповідний запис, який засвідчується її підписом.

Протокол підписується посадовою особою та особою, щодо якої складається Протокол, а також може підписуватись свідками та потерпілими у випадку їх наявності.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у випадку їх наявності.

Особа, щодо якої складається протокол, має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підпису.

До протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При з'ясування обставин скоєння правопорушень посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, залежно від виду правопорушення, повинна враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність та обов'язково відображати ці факти в описовій частині постанови про накладання адміністративного стягнення (ст. 280 КУпАП). Обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34 і 35 КУпАП.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення посадова особа, уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Певного розміру завданої правопорушенням шкоди законодавством не встановлено, тому посадова особа, яка розглядає адміністративну справу, особисто оцінює значимість правопорушення і приймає рішення щодо можливості закриття справи за ст. 22 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається із матеріалів справи, в порушення вищезазначених приписів КУпАП при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідачем не було враховано, що протокол про адміністративне правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підписаний; права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, цій особі не роз'яснені (ст. 256).

В справі відсутні дані про отримання позивачем запрошення до контролюючого органу для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення АА № 793136 від 05.01.2016 року.

Як вбачається з матеріалів цієї справи при прийнятті оскаржуваної постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не запропоновано надати пояснення з приводу встановленого порушення. Відповідні документи відсутні.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови не вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем врахований характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.01.2016р. по справі № 538/96/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 15.03.2016 р.