Справа № 804/15176/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового засіданняЛетучій Г.І.
представника позивача Мешечко О.Л. представника відповідача Зінкевич О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровський авторемонтний завод» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на п.п.«а» п.33 Підрозділу ХХ Податкового кодексу України. При цьому позивач зазначає, що норми даного закону не містять обмежень щодо можливості використання бюджетного відшкодування, задекларованого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015р., у зв'язку з чим вважає, що донарахування ПДВ за лютий 2015р. у розмірі 441554,00грн. є необґрунтованим. Зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 441554,00грн. вважає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки призводить до подвійного нарахування суми ПДВ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. здійснено заміну відповідача на належного - Верхньодніпровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У судове засідання з'явилися представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у зв'язку з його необґрунтованістю та зазначив про те, що п.9-1 Порядку електронного адміністрування ПДВ, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014р. (надалі по тексту Порядок №569) визначено, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, за рішенням платника податку може бути збільшена на суму непогашених залишків сум податку, заявлених ним до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015p., задекларованих до бюджетного відшкодування за такі періоди в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, від'ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, та залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованих платником податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року. Таке рішення платник податку відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації за звітний (податковий) період після 01.02.2015р., в якому воно прийняте. Крім того, п.11 Порядку №569 передбачено, що показники зазначені в п.9 цього Порядку, обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком, зокрема, з 01.02.2015р. - для платників, що зареєстровані платником податку до 01.02.2015р. На думку відповідача, на дату подачі декларації за лютий 2015р., суми залишку від'ємного значення лише збільшували формулу та не могли приймати учать у розрахунках з бюджетом у декларації за лютий 2015р. (через заповнення рядка 20.2). Першим періодом участі таких сум у розрахунках з бюджетом є звітність за березень 2015р.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.07.2015р. №6706/10/04-3610-07-09 скарга позивача залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення від 14.05.2015р. №, № без змін.

28.07.2015р. позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з повторною скаргою на податкові повідомлення-рішення від 14.05.2015р. №, № та на рішення, прийняте за розглядом первинної скарги.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 24.09.2015р. №20180/6/99-99-10-01-01-25 про результати розгляду скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.05.2015р. № та у відповідній частині рішення, прийняте за розглядом первинної скарги. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2015р. № в частині застосування штрафних санкцій на суму 110388,50грн. та у відповідній частині рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, залишено без змін, а скарга - частково задоволена.

На виконання рішення від 24.09.2015р. №20180/6/99-99-10-01-01-25 Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 14.12.2015р. винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 551942,50грн. (за основним платежем - 441554,00грн., за штрафними (фінансовими ) санкціями - 110388,50грн.)

Оскаржувані податкові повідомлення рішення винесені відповідачем на підставі акта перевірки №342/151/05461390 від 17.05.2015р. «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «ВАРЗ» за лютий 2015р.». Перевіркою встановлено порушення підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, п. 5.8, п.6.4 розділу V та п.3, 5 абз. 7 розд. ІХ Порядку №966, що призвело до заниження рядка 25 та відповідно рядка 25.1 «сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного та сплачується до державного бюджету» на суму 441554,00грн. та заниження рядка 31 «сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду» на суму 441554,00грн.

Як вбачається із матеріалів справи, у декларації з ПДВ за лютий 2015р. (№ від 19.03.2015р. ) позивач задекларував позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі 588037,00грн. (рядок 18). При цьому позитивне значення об'єкту оподаткування за лютий 2015р. у сумі 588037,00 грн. платник зменшив на суму залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, задекларовану у рядку 20.1 декларації за січень 2015р. у сумі 146483,00 грн. через відображення у рядку 20.1 декларації за лютий 2015 року. Суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового періоду) у сумі 2024675,00 грн. відображено у гр.4 додатку 2 декларації. Підприємством зменшено позитивне значення об'єкту оподаткування за лютий 2015р. на суму частини залишку від'ємного значення у розмірі 441554,00 грн. (з загальної суми 2014675,00 грн.) з гр.4 додатку 2 декларації за лютий 2015р. через відображення його по рядку 20.2 декларації за лютий 2015р.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно підпункту «а» пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015р., задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015р. в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015р.:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Аналіз правових норм вказує на те, що Податковий кодекс не містить обмежень щодо можливості використання сум бюджетного відшкодування, задекларованого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом 01.02.2015р. При формуванні показників податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015р. сума 441553,00грн. не заявлялася позивачем як реєстраційна. Крім того, зміна форми декларації та порядок ії заповнення у лютому 2015р. не повинно позбавляти право платника податку на можливість використання сум бюджетного відшкодування, задекларованих у попередніх періодах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено права позивача при прийнятті оскаржуваних рішень, що є підставою для їх скасування.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем під час подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 16558,28 грн. Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми у разі зменшення розміру позовних вимог за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Позивач не звертався до суду із клопотанням про повернення судового збору у зв'язку із зменшенням ним розміру позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому судовий збір сплачений позивачем в сумі 14902,45 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 14.05.2015р., №1 від 14.12.2015р. прийняті Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Стягнути з Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровський авторемонтний завод» судовий збір в сумі 14902,45грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2015 року

Суддя О.В. Серьогіна