Справа № 10/379 (2-а-5123/08)
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 10/379 (2-а-5123/08) Головуючий у 1-й інстанції: Ковзель П.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"20" січня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Бараненка І.І., Василенка Я.М.,

при секретарі: Приходько Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2008 року у справі за їх позовом до Київської регіональної митниці про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Аскоп-Україна»звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської регіональної митниці про визнання дій протиправними, а саме ознайомлення зі змістом документів, які містилися в міжнародному експрес-відправленні документального характеру (TRACKING # 1Z 562 V68 04 4321 8898), на адресу позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2008 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необєктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Окружний адміністративний суд міста Києва в своєму рішенні прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна інстанція повністю погоджується з такими доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2008 року Київська регіональна митниця здійснила митний огляд міжнародного експрес-відправлення документального характеру, яке надійшло на адресу позивача, про що був складений Акт від 08.04.2008 року б/н. Актом зафіксовано, що вміст вказаного міжнародного експрес-відправлення складав оригінали комерційних документів, з яких співробітником відповідача було зроблено копії.

Апеляційна інстанція погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

В преамбулі Митного кодексу України зазначено, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України. Кодекс спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 МК України регіональна митниця є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій.

Згідно ст. 11 Митного кодексу України безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Митні органи, реалізуючи митну політику України, виконують, зокрема, такі основні завдання: здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, вдосконалення форм і методів їх здійснення; боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил.

Статтею 40 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Статтею 41 Митного кодексу України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю;

митного огляду (огляду та переогляду товарів і транспортних засобів, особистого огляду громадян);

обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України;

усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України;

огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних ліцензійних складів, спеціальних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи законом;

використання інших форм, передбачених цим Кодексом та іншими законами України з питань митної справи.

Порядок здійснення митного контролю визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 151 Митного кодексу України міжнародні поштові відправлення переміщуються через митний кордон України, в тому числі транзитом через територію України, після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих поштових відправленнях. Митний контроль і митне оформлення товарів, що переміщуються в міжнародних поштових відправленнях через митний кордон України, здійснюються в місцях міжнародного поштового обміну, які визначаються та обладнуються центральним органом виконавчої влади в галузі зв'язку та інформатизації України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Доставка міжнародних поштових відправлень до місць митного оформлення, їх розпакування і пред'явлення для огляду, перепакування та зберігання здійснюються підприємствами поштового зв'язку України за свій рахунок за участю і під контролем митних органів.

Згідно ст. 152 Митного кодексу України митний контроль і митне оформлення товарів, що переміщуються в міжнародних експрес-відправленнях через митний кордон України, здійснюються в місцях, які визначаються та обладнуються відповідним експрес-перевізником за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Статтею 153 Митного кодексу України встановлено, що порядок та умови здійснення митного контролю товарів та інших предметів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в міжнародних поштових та експрес-відправленнях, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Більш детально спірні правовідносини регулюються «Порядком і умовами здійснення митного контролю товарів та інших предметів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон у міжнародних поштових відправленнях», що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 р. № 1948 (далі Порядок).

Пунктом першим Порядку передбачено, що дія цих Порядку і умов поширюється на операторів поштового зв'язку всіх форм власності, які згідно із законодавством надають послуги поштового зв'язку з переміщення (пересилання) міжнародних поштових відправлень.

Згідно п. 3 Порядку митний контроль і митне оформлення товарів та інших предметів здійснюються в зоні митного контролю, визначеній митним органом у встановленому законодавством порядку в місці міжнародного поштового обміну за погодженням з оператором.

Якщо для декларування товарів та інших предметів відповідно до законодавства використовується вантажна митна декларація, митний контроль і митне оформлення здійснюється митним органом, у зоні діяльності якого розташований відправник або адресат (одержувач).

Відповідно до п. 12 Порядку митний огляд товарів та інших предметів з розпакуванням відправлення здійснюється за відсутності митної декларації CN 23 (ярлика "Митниця CN 22") чи її (його) незаповнення або якщо оператором складено акт за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади в галузі зв'язку та інформатизації, про пошкодження оболонки відправлення, невідповідність масі, зазначеній на відправленні чи в супровідних документах до відправлення, тощо, а також якщо товари та інші предмети: задекларовано загальним найменуванням або нерозбірливо; підлягають іншим передбаченим законодавством видам контролю; підлягають оподаткуванню згідно із законодавством.

Розпакування, зважування та упакування відправлень здійснюються працівниками оператора в присутності посадової особи підрозділу митого органу.

Аналіз матеріалів справи, а саме апеляційної скарги апелянта вказує на те, що він не вірно в ній вказав зміст п. 12 Порядку.

Згідно п. 2 Глави 3 Розділу 4 Інструкції з організації митного контролю та митного оформлення міжнародних експрес відправлень, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, затвердженої наказом Державної митної служби України від 03.09.2007 № 728 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.09.2007 за №1081/14348, митне оформлення МЕВ документального характеру здійснюється на підставі товаросупровідних документів за реєстром МЕВ документального характеру, складеним працівником ЦСС (РСС), засвідченим підписом цього працівника і печаткою ЦСС (РСС). Разом з реєстром МЕВ документального характеру подається його електронна копія з дотриманням структури й формату даних, установлених Держмитслужбою. Митний контроль вмісту відправлень документального характеру здійснюється шляхом вибіркового митного огляду. У разі, якщо вкладення МЕВ документального характеру не відповідає заявленому, складається Акт про проведення митного огляду міжнародного експрес-відправлення (далі - Акт), форму якого наведено в додатку 5 до цієї Інструкції. Акт складається в трьох примірниках і реєструється в Журналі обліку актів про проведення митного огляду МЕВ, який ведеться в електронному вигляді з використанням програмно-інформаційного комплексу "Журнал обліку руху МЕВ на ЦСС (РСС)".

З наведеного вище випливає, що відповідачем не було порушено норм чинного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги жодних підстав не вбачається.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно не задовольнив позовні вимоги

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»- відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2010 року.

Головуючий суддя:

Судді: