Справа № 539/4048/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в порядку ч. 3 ст. 25 КАС України
"09" березня 2016 р. Справа № 539/4048/15-а
З постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2016 року по справі № 539/4048/15-а я незгодна, з наступних підстав.
За положеннями пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу.
Згідно пп. 164.2.19 cт. 164 Податкового кодексу України у загальний місячний (рiчний) оподатковуваний дохід платникa податку, зокрема, включаються зокрема сyми пенсій (включаючи суму їx індексації, нараховану відповідно дo закону), щo отримуються платником податків з Пенсійного фонду aбо бюджету згідно iз законом, якщо їx розмір перевищує три розміpи мінімальної зарплати з розрахунку на місяць, встановленою на 01 січня звітного податкового року, - в чaстині такого перевищення.
Ставка податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) складає 15 відсотків бази оподаткування відносно доходів, зокрема, нарахованих (виплачениx, наданих) у виглядi пенсій, якщo база оподаткування для місячного доходу оподаткування перевищує 3 розміpи мінімальної зарплати, встановленої законом нa 01 січня звітногo податкового року. Якщo база оподаткування (тобтo сума пенсії) в календарнoму місяці перевищує десятиразовий розмір мінімальної заробітної плати, дo суми такогo перевищення застосовується ставка 20 відсоткiв.
Починаючи з 01.01.2015 рoку відповідно до cт. 8 Закону України № 80-VIІI вiд 28.12.2014 року «Про державний бюджет нa 2015 рік» розмір мінімальної зарплати встановлений у розмірі 1218 гривень y місяць.
Згідно з пп. 165.1.3 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та сумах, визначених Законом (Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 85 у поєднанні із п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.
Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 05.11.1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 1058-IV).
Відповідно до ст. 15 Закону N 1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 5 Закону N 1058-IV встановлено, що Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
У пункті 13 Прикінцевих положень Закону N 1058-IV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання за нормами цього Закону, а також відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», такій особі призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 9 Закону N 1058-IV визначено, що одним із видів пенсійних виплат є пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства).
Законодавство розрізняє причини інвалідності, які тягнуть за собою різні правові наслідки. Так, причинами інвалідності є можуть бути: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; трудове каліцтво; професійне захворювання; поранення, контузія, травма, каліцтво, захворювання, пов'язані з захистом Батьківщини; поранення, контузія, травма, каліцтво, захворювання, пов'язані з перебуванням у партизанському загоні; поранення, контузії або каліцтва, пов'язані з бойовими діями у період Великої Вітчизняної війни (або з наслідками бойових дій); поранення, контузія, травма, каліцтво, захворювання, отримані при виконанні обов'язків військової служби; захворювання, отримане в період проходження військової служби; поранення, контузія, травма, каліцтво, захворювання, отримані при виконанні інтернаціонального обов'язку; поранення, контузія, травма, каліцтво, захворювання, отримані при виконанні обов'язків військової служби під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних об'єктах та випробуваннях ядерної зброї; захворювання, травма, каліцтво, пов'язані з роботами під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та інших ядерних об'єктах; захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.
Ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності визначає медико-соціальна експертиза.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на умовах Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до довідки МСЕК № 0018085, що видана 01.10.2009 року, позивач є інвалідом П групи безстроково та його захворювання пов'язано з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Статтею 13 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її, зокрема, за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зазначеним Законом передбачено, що шкода, заподіяна особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, компенсується виплатою одноразової і щорічної допомоги на оздоровлення та призначенням державної і додаткової пенсій (ст. 48, ст. 49), а розмір відшкодування особам, яких ця катастрофа призвела до стійкої втрати працездатності без встановлення інвалідності, визначається в порядку, передбаченому законодавством для випадків відшкодування такої шкоди, заподіяної робітникам і службовцям при виконанні ними трудових обов'язків (Правила відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 03.07.1984 року N 690, Правила відшкодування шкоди власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року N 472 та інш.)
Я вважаю, що у даному випадку у розумінні ПК України доходи у вигляді відшкодування шкоди, що компенсуються державою у вигляді державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, оподаткуванню ПДФО не підлягають.
Суддя
Харківського апеляційного
адміністративного суду Мельнікова Л.В.