Справа № 817/3401/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3401/15

29 лютого 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Хаврошин М.С.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар'єр нерудних копалин "Технобуд"
до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар'єр нерудних копалин "Технобуд" (далі - ТОВ "ККНК "Технобуд") звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.07.2015 №.

В обґрунтування позову заперечує висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ "Новокаховський механозборочний завод". Зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій вважає неправомірним.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області адміністративний позов не визнав та подав письмове заперечення (а.с.168-170). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що проведеною перевіркою було встановлено завищення ТОВ "ККНК "Технобуд" від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за січень 2015 року (р.19 декларації) на суму 12181,17 грн. та завищено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року (р.30 декларації) на суму 12181,17 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Новокаховський механозборочний завод". Представник відповідача зазначила, що відповідно до інформації Новокаховської ОДПІ у ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" відсутні достатні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, а тому вбачається проведення операцій, які не мають реального товарного характеру. З урахуванням інформації щодо формування контрагентами-постачальниками податкового кредиту за період діяльності через відсутність у підприємства майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення вказаних видів діяльності, відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів, механізмів, як наслідок відсутність постачання товарів (робіт, послуг) в адресу підприємств-покупців, в тому числі ТОВ "ККНК "Технобуд". У зв'язку з чим, у ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість операцій з підприємствами-постачальниками в розумінні ст.185 Податкового кодексу України.

З наведених підстав представник відповідача спірне податкове повідомлення-рішення вважає правомірним, в задоволенні позову просила відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар'єр нерудних копалин "Технобуд" зареєстроване як юридична особа Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 30.07.2003; взяте на облік як платник податків ДПІ у Сарненському районі з 13.08.2003; зареєстроване як платник податку на додану вартість з 22.08.2003 відповідно до свідоцтва серія НБ№234846 №24810219; види діяльності: добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин та розроблення кар'єрів; підготовчі роботи на будівельному майданчику; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; вантажним автомобільний транспорт; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів (а.с.105-127).

Суд встановив, що на підставі направлення від 19.06.2015 №92/17-14-15 та наказу від 19.06.2015 №208 (а.с.174, 175), відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України, п.7 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" уповноваженою особою Сарненськох об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області в період з 22.06.2015 по 26.06.2015 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "ККНК "Технобуд" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2015 року в сумі 2333214 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (р.30 декларації) в сумі 2513545 грн. відображених у податковій декларації з ПДВ поданій за січень 2015 року (№ від 20.02.2015 та додатків) та за лютий 2015 року (№ від 20.03.2015 та додатків) з урахуванням уточнюючих розрахунків по ПДВ за січень 2015 року № від 26.03.2015, № від 07.05.2015 та додатків.

Результати перевірки оформлені актом від 06.07.2015 № 104/17-14515/32404265, відповідно до висновків якого встановлено порушення п.198.1 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "ККНК "Технобуд" завищено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року (р.30 декларації) на суму 12181 грн. (а.с.14-34).

На підставі акта перевірки Сарненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2015, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за лютий 2015 року (декларація № від 20.03.2015) на 12181,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 6091,00 грн. (а.с.35).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене в адміністративному порядку, за результатами якого скарги позивача залишенні без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2015 - без змін (а.с.36-51).

При вирішенні даного адміністративного спору суд виходить з того, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Досліджуючи обставини вчинення господарських операцій ТОВ "ККНК "Технобуд" з контрагентом ТОВ "Новокаховський механозборочний завод", на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку перевіреного періоду, суд встановив наступне.

30.04.2014 між ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" (Постачальник) та ТОВ "ККНК "Технобуд" (Покупець) укладено договір поставки товару №255-05-14 (а.с.54-57), відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати Покупцю електродвигуни в асортименті, кількості і по цінах, вказаних в Специфікаціях.

Ціни на продукцію вказуються у відповідній Специфікації і включають витрати на упаковку, маркування і поставку Продукції, якщо інше не зазначено в Специфікації. Покупець здійснює платіж в українській гривні шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника (п.3 Договору №255-05-14).

На виконання умов Договору №255-05-14 від 30.04.2014 ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" передало у власність ТОВ "ККНК "Технобуд" електродвигун ДАЗ06-450Y-12 У1 250 кВт/500 об.хв. 6000В на загальну суму 245000,00 грн. в тому числі ПДВ 40833,33 грн. та вентилятор ВД 22 з ел.двигуном 4А 180 S2 22 кВт/3000 об.хв вик. ІМ 2081 на загальну суму 34410,00 грн. в тому числі ПДВ 5735,00 грн., що підтверджується специфікаціями №6 від 27.10.2014 та №7 від 03.12.2014, видатковими накладними №2 від 19.01.2015 та №6 від 18.02.2015 (аркуш акта 13, а.с. 26,58-59,62,87).

Відповідно до специфікації №6 від 27.10.2014 до Договору №255-05-14 від 30.04.2014 електродвигун ДАЗ06-450Y-12 У1 250 кВт/500 об.хв. 6000В поставляється зі складу виробника (Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Первомайська, 77е) впродовж 40 календарних днів з дня надходження попередньої оплати в розмірі 50% від загальної вартості продукції (сума 122500 грн. в т.ч. ПДВ 20416,66 грн.); 30% за повідомленням про готовність продукції до відвантаження (сума 73500,00 грн. в т.ч. ПДВ 12250,00 грн.); 20% сплачується на протязі 5 банківських днів з дати відвантаження продукції (сума 49000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8166,67 грн.).

Відповідно до специфікації №7 від 03.12.2014 до Договору №255-05-14 від 30.04.2014 вентилятор ВД 22 з ел.двигуном 4А 180 S2 22 кВт/3000 об.хв вик. ІМ 2081 поставляється зі складу виробника (Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Первомайська, 77е) впродовж 20 календарних днів з дня надходження попередньої оплати в розмірі 70% від загальної вартості продукції (сума 24087,00 грн. в т.ч. ПДВ 4014,50грн.); 30% сплачується на протязі 5 банківських днів з дати відвантаження продукції (сума 10323,00 грн. в т.ч. ПДВ 1720,50 грн.).

На вказані операції з поставки товару ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" виписало для ТОВ "ККНК "Технобуд" податкові накладні №1 від 19.01.2015 та №4 від 29.01.2015 (а.с.60,64).

Податкові накладні, видані ТОВ "Новокаховський механозборочний завод", включені до реєстру отриманих податкових накладних, сума ПДВ по них віднесена позивачем до складу податкового кредиту відповідних періодів (а.с.129-161).

З акта перевірки встановлено, що розбіжності в Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України по ТОВ "ККНК "Технобуд" з ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" відсутні (аркуш акта 14, а.с.27).

Розрахунки між контрагентами проводились у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями, виписками банку про рух коштів на рахунках позивача (аркуш акта 14, а.с.27,63,77-80, 84-85).

Транспортування електродвигуна та вентилятора підтверджується товарно-транспортною накладної №12/1 від 19.01.2015 та квитанцією про прийняття вантажу (а.с.71-72, 83).

Придбані у ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" товари використані ТОВ "ККНК "Технобуд" у власній господарській діяльності, а саме:

електродвигун був використаний для ремонту дробарки марки КМД, що підтверджується актом списання №46 від 13.03.2015 (а.с.88);

вентилятор використаний для ремонту дробарки центр обіжної марки ДЦ 1,6, що підтверджується накладною вимогою на списання №7267135 від 12.03.2015 (а.с89).

Всі проаналізовані вище документи бухгалтерського обліку ТОВ "ККНК "Технобуд", якими оформлено спірні господарські операції, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку. Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статті 70 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що придбання позивачем товарів за досліджуваними господарськими операціями відповідає реєстраційним видам господарської діяльності ТОВ "ККНК "Технобуд" та спрямоване на одержання прибутку в результаті реалізації виробленої продукції кінцевому споживачу; а їх реальність підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу приписів ст.ст.44,83 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, посадові особи податкового органу під час проведення перевірки були зобов'язані врахувати надані ТОВ "ККНК "Технобуд" первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій. Однак, в дослідженому судом акті перевірки належно підтверджені висновки щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій - відсутні.

Оцінюючи покликання відповідача на інформацію Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області №14/7/21-03-15-01 від 20.05.2015 по ТОВ "Новокаховський механозборочний завод", , відповідно до якої вказане підприємство віднесене до переліку платників з ознаками ризиковості, в яких виявлено можливість неправомірного формування податкового кредиту контрагентами по декларації з ПДВ за січень 2015 року (а.с.171-173), суд враховує наступне. Зазначеною інформацією підтверджується, що контрагент позивача є зареєстрованою юридичною особою, перебуває на податковому обліку в Новокаховській ОДПІ; зареєстрований платником податку на додану вартість. Обумовленою інформацією стверджується, що контрагент позивача подавав до податкового органу податкову звітність.

Таким чином, зібраними у справі доказами стверджено, що контрагент-постачальник позивача ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" на час здійснення спірних господарських операцій був зареєстрованими як юридична особа, володів спеціальною податковою правосуб'єктністю, належність оформлення виданих ним податкових накладних податковим органом не заперечується. Належно підтверджені відомості щодо неможливості виконання постачальником договірних зобов'язань відповідачем не надані, а судом не встановлені.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин суд вважає, що відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними та допустимими доказами безтоварного характеру спірних господарських операцій.

Відповідно до приписів статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до приписів статті 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Вирішуючи даний адміністративний спір по суті, суд враховує, що у постановах Верховного Суду України від 09.09.2008 року у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 року у справі № 21-573во10, судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім цього, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що в ході судового розгляду адміністративної справи позивач належними та допустимими доказами підтвердив, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Новокаховський механозборочний завод" позивач діяв у відповідності до приписів податкового законодавства, дані податкового обліку відповідають даним бухгалтерського обліку та ґрунтуються на первинних документах, які підтверджують реальність руху його активів.

Статтею 200 Податкового кодексу України, в редакції чинні на момент виникнення правовідносин, визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи, що в ході судового розгляду адміністративної справи встановлено правомірність формування ТОВ "ККНК "Технобуд" податкового кредиту з ПДВ перевіреного періоду, відтак суд вважає безпідставним зменшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування з ПДВ, що виключає застосування штрафних (фінансових) санкцій.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 16.07.2015 № не відповідає критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.07.2015 №.

Присудити на користь позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар'єр нерудних копалин"Технобуд" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 1218 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.