Справа № 496/6034/15-а
Суддя: Бобуйок А. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/6034/15-а
Провадження № 2-а/496/18/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Камочкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить поновити їй строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову № 836 від 18 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративного штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2015 року вона отримала постанову № 836 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 18 грудня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області. Підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності стало, нібито те, що нею проведено реконструкцію житлового будинку без дозвільних документів, а саме приміщення горища реконструйовано під мансардний поверх. Вважає, що зазначена постанова була винесена необґрунтовано, оскільки жодних неузгоджених реконструкцій житлового будинку, а тим більше, облаштування мансардного поверху, нею не проводилось, на підставі чого змушена звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у неї доказів.

Приймаючи до уваги заяву позивачки, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 є власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Леніна, будинок № 115 «А», відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 132 від 20 грудня 2012 року та витягу про державну реєстрацію прав № 36967383 від 25.12.2012 року (а.с.8, 9).

Зазначений житловий будинок складається з кухні, двох житлових кімнат та коридору, про що свідчить технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складений ПП «Одеське БТІ» 07.12.2015 року (а.с.5-7). При цьому відомості про мансардний поверхи у згаданому технічному паспорті відсутні.

18.12.2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.12.2015, протокол про адміністративне правопорушення від 10.12.2015 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.12.2015, прийнято постанову № 836 про накладення штрафу за порушення вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, визнано позивачку винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (а.с.4).

Про існуванням даної постанови позивачці стало відомо тільки 23.12.2015 року, а тому суд вважає, що вона пропустила процесуальний строк для звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права з поважних причин.

Згідно Указу Президента України від 08.04.2011 р. № 439/2011 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області утворена згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 23.05.2011 р. № 549.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.07.2014 року № 164 введено в дію структуру апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, одиницею якої, зокрема, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обовязкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва обєктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не повязані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації обєктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що результати перевірки неповно та не обєктивно свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Статтями 11, 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до норм ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, представником відповідача не надано до суду жодного доказу (акт, протокол, припис), на підставі чого позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, тому неявку представника відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність заперечень проти адміністративного позову ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, ст. ст. 34, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову № 836 від 18 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3