Справа № 813/6839/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2016 р. м.Київ К/800/35544/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання - Загородня М.О.,

за участю представника позивача - Середницького В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі за позовом Жовківського районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення 14109,96 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Жовківський районний центр зайнятості звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути незаконно отриману допомогу з безробіття у сумі 14109,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірне отримання відповідачем коштів у вказаній сумі як допомоги по безробіттю, оскільки перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, відповідач перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 згідно трудового договору від 01 листопада 2002 року №3492.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю доказів працевлаштування та отримання доходу відповідачем.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Жовківського районного центру зайнятості; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави в особі Жовківського районного центру зайнятості отриману допомогу по безробіттю в сумі 14109,96 грн.

Апеляційний суд при задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що особа, чий договір зареєстровано в державній службі зайнятості (незалежно від того, чи отримує така особа винагороду), не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, ОСОБА_3 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасувати, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року залишити в силі.

Позивач - Жовківський районний центр зайнятості проти задоволення касаційної скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні, рішення апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до Жовківського районного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, а саме: 13 жовтня 2005 року, виплата допомоги з безробіття здійснювалась з 31 жовтня 2005 року по 25 жовтня 2006 року в сумі 1935,59 грн.; 25 жовтня 2007 року, виплата допомоги з безробіття здійснювалась з 01 листопада 2007 року по 11 серпня 2008 року в сумі 2749,07 грн.; 06 жовтня 2010 року, виплата допомоги з безробіття здійснювалась з 13 жовтня 2010 року по 09 червня 2011 року в сумі 9425,30 грн.

В результаті звірки службою зайнятості бази даних осіб, котрі перебували на обліку в центрі зайнятості як безробітні та отримували допомогу з безробіття з базою даних Державної податкової адміністрації України, встановлено факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_4, згідно трудового договору від 01 листопада 2002 року №3492. Копія даного договору надіслана Дніпродзержинським міським центром зайнятості, на момент надходження в центр зайнятості 09 вересня 2011 року даний договір сторонами не розірваний.

На підставі виявленого факту щодо подання ОСОБА_3 до центру зайнятості неправдивих відомостей щодо зайнятості позивачем видано наказ від 22 вересня 2011 року про повернення ОСОБА_3 незаконно отриманої допомоги з безробіття та матеріальної допомоги виплаченої під час проходження професійного навчання в загальній сумі 14109,96 грн., виплаченої упродовж періоду з 31 жовтня 2005 року по 25 жовтня 2006 року, з 01 листопада 2007 року по 11 серпня 2008 року, з 13 жовтня 2010 року по 09 червня 2011 року.

22 вересня 2011 року Жовківським районним центром зайнятості надіслано відповідачу вимогу № 8 щодо повернення незаконно отриманої допомоги з безробіття та матеріальної допомоги виплаченої під час професійного навчання в загальній сумі 14109,96 грн.

Розглядаючи та вирішуючи справу по суті, суди попередніх інстанцій виходили із того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.3 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Як передбачено п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Як встановлено ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Позивач не вказав закон, в яком зазначено про можливість звернення з таким адміністративним позовом до фізичної особи, не навів обґрунтування належності даного спору до адміністративної юрисдикції; перелічені у пунктах 1 - 4 ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України випадки, коли особа може бути відповідачем у адміністративній справі за позовом суб'єкта владних повноважень, до предмета спору у справі, що розглядається, не відносяться.

За змістом ст.177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, ОСОБА_3 набула право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти в сумі 14109,96 грн. та стягнення з неї цієї суми як з недобросовісного набувача, спір має приватно-правовий, а не публічний характер.

За вказаного, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 22 вересня 2015 року у справах №21-2209а15 та №21-1884а15, слід дійти висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Як встановлено ч.2 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді