Справа № 305/1631/15-а
Суддя: Бліщ О. Б.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1631/15-а
Провадження по справі 2-а/305/4/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Сагайда М.В., Гиндрюк Г.І.

представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 про скасування рішення орагну місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 про скасування рішення орагну місцевого самоврядування

Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №019355, виданого 16 березня 2010 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради, Рахівського району, позивачі являються співвласниками, в рівних частинах, на праві приватної спільної власності, житлового будинку АДРЕСА_1.

Даний житловий будинок розташований на виділеній їм земельній ділянці, фактичною площею 0,04 га., згідно паспорту на забудову земельної ділянки та акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки.

Відповідно до рішення Білинської сільської ради, Рахівського району від 23 січня 2015 року, затверджено дорогу загального користування в центрі с.Білин, шириною 4 метра площею 0,0359 га. з під`їздом до житлових будинків №№194, 193/а, 194/а, 192, 192/а в межі із сусідніми землекористувачами ОСОБА_3., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_6

Разом з тим, рішенням Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №563 від 23 квітня 2015 року "Про розгляд заяви ОСОБА_7, мешканки с. Кваси №269" було погоджено проект відведення земельної ділянки у власність площею 0,07 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд без підпису із сусіднім землекористувачем гр. ОСОБА_6, мешканця АДРЕСА_1

Позивачі, вважають дане рішення таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки, вони неодноразово зверталися до Білинської сільської ради з проханням вирішити земельний спір із сусіднім землекористувачем ОСОБА_7, так як земельна ділянка яка їй виділена, являється під`їздною грунтовою дорогою до їх дворогосподарства, а іншого під`їзду, окрім цієї дороги у них не має.

Однак, Білинська сільська рада проігнорувала даний спір, вирішивши його упереджено та в односторонньому порядку, порушуючи їх право на вільне, безперешкодне та повне використання своєї земельної ділянки, винесла рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства.

Вважають, що Білинська сільська рада, відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року за № 376, не являється виконавцем робіт по встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, так як не володіє необхідними технічними і технологічним забезпеченням та у її складі не працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників. З цих підстав вважають, що відповідач прийняв рішення про погодження меж без підпису суміжного землекористувача, не маючи на це права.

Просять суд Рішення 35 сесії 6 скликання Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №563 від 23 квітня 2015 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7 мешканки с. Кваси №269" - визнати протиправним та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові та показала суду. Оскаржуваним рішенням порушено права позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки останні не мають іншої дороги до свого дворогосподарства ніж та, що проходить через земельну ділянку, яку виділили у власність ОСОБА_7, тобто порушено вимоги ч. 2 ст. 158 ЗК України. При цьому стверджує, що існування спірної проїзної дороги доводиться доданими до матеріалів справи схемами земельних ділянок. Просить позов задовольнити, рішення скасувати як протиправне.

Представники відповідача - Сагайда М.В., Гиндрюк Г.І. ствердили що, рішенням Білинської сільської ради від 23 січня 2015 року затверджено дорогу загального користування в центрі с. Білин, шириною 4 метра, з під"їздом до житлових будинків громадян ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_3. Однак, вказана дорога ще не відкрита і це проблематично для сільської ради. Натомість через земельну ділянку, що виділена ОСОБА_7, існує так звана "історична" дорога. Тому, сільська рада визнає позов та погоджується з думкою позивачів про необхідність скасування рішення № 563 від 23.04.2015 року з підстав наведених вище. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив, що, на його думку, рішення винесено з дотриманням норм чинного законодавства, порядку та процедури винесення, повноважним колегіальним органом. Звертає увагу суду, що єдиною причиною скасування рішення позивачі зазначають необхідність прокладення дороги через земельну ділянку ОСОБА_7, з причин ніби-то відсутності іншої дороги. Натомість, рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року ця обставина спростована. Також зазначає, що одним із землекористувачів інтересів якого торкається цей спір є ОСОБА_3., він же - сільський голова с. Білин, отже він ймовірно визнав позов через свої особисті інтереси. Просить позовні вимоги залишити без задоволення.

Дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2010 по справі № 1-6/2010 від 01 квітня 2010 року встановлено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, які віднесені законом до їхньої компетенції, питання щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, діють як суб'єкти владних повноважень, тому відповідно до положень п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

У зв'язку із наведеним суд вважає обставини, що є предметом судового розгляду, такими, що мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Законодавець положеннями ч.ч.1,3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає рівні умови захисту прав власності на земельну ділянку. Відповідно до положень частини 3 цієї ж статті Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №019355, виданого 16 березня 2010 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради, Рахівського району, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, являються співвласниками в рівних частинах, на праві приватної спільної власності, житлового будинку АДРЕСА_1.

Частинами 2 та 3 ст. 158 Земельного Кодексу України, передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ч.1 п.34 статті 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" . виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Рішенням Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №563 від 23 квітня 2015 року "Про розгляд заяви ОСОБА_7, мешканки с. Кваси №269" було погоджено проект відведення земельної ділянки у власність площею 0,07 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд без підпису із сусіднім землекористувачем гр. ОСОБА_6, мешканцем АДРЕСА_1

В судовому засіданні з пояснень учасників судового розгляду, встановлено, що між позивачами та ОСОБА_7 існує земельний спір, через який ОСОБА_6 відмовлявся погоджувати межі ОСОБА_7, як суміжний землекористувач. Спір вирішувався земельною комісією Білинської сільської ради, що входить в їх повноваження, про що свідчить протокол засідання земельної комісії №29 від 20 січня 2015 року. Згідно зазначеного протоколу, комісія вирішила, запропонувати сесії сільської ради рішення 26-ї сесії 6-го скликання від 12 лютого 2014 року № 390 , яким надано громадянці ОСОБА_7, дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,07 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, залишити без змін (а.с. 11).

Суд не погоджується з твердженням позивачів про те, що Білинська сільська рада прийняла рішення про погодження меж без підпису суміжного землекористувача, не маючи на це права, мотивованим тим, що відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року за № 376, не являється виконавцем робіт по встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, так як не володіє необхідними технічними і технологічним забезпеченням та у її складі не працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, оскільки, сільська рада і не займається роботою встановлення меж, а лише, відповідно до ч.3 ст. 158 ЗК України, вирішує земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Окрім того, з Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та схеми планування території земельної ділянки, вбачається, що рішенням Білинської сільської ради Рахівського району від 23 січня 2015 року затверджено дорогу загального користування в центрі с. Білин, шириною 4 метри, площею 0,0359 га., з під`їздом до житлових будинків №№ 195, 193 "а", 194 "а", 192 (будинок позивачів) та 192 "а" в межі із сусідніми землекористувачами ОСОБА_3.. ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с.) Отже, до будинку позивачів, існує інша під`їздна дорога загального користування, чим спростовуються твердження позивачів про те, що іншої дороги окрім, тієї що нібито проходить по земельній ділянці ОСОБА_7 не існує.

Більше того, з поданих позивачем до матеріалів справи схеми перенесення в натуру меж земельної ділянки відведеної ОСОБА_6 із земель запасу сільської ради та плану забудови ділянки в с. Білин № 192, належної ОСОБА_6, не вбачається проїзної (грунтової) дороги (а.с.19,20). Не зазначено такої дороги і на схемі планування території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що відводиться гр. ОСОБА_7 (а.с.87).

Оскільки у відповідності із положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, у зв'язку із цим суд вважає підставними та обґрунтованими доводи представника відповідача щодо законності рішення, що є предметом судового оскарження, оскільки представниками відповідача спростовано доводи позивача в частині незаконності його рішення, оскаржуваним рішенням жодним чином не порушено право позивачів, на вільне та безперешкодне право користування належною їм земельною ділянкою.

Аналізуючи матеріали позовної заяви, доводи, здобуті судом при розгляді справи, суд вважає, що обставини, наведені позивачем, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, отже у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 118 КАС України, якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим. Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Рахівського районного суду від 25 серпня 2015 року слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 про скасування рішення органу місцевого самоврядування - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачами.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 25.08.2015 року - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.