Справа № 826/6357/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Київ К/800/50261/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Всеукраїнської громадської організації «Громадська мережа «Опора» до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Всеукраїнська громадська організація «Громадська мережа «Опора» (далі - ВГО «ГМ «Опора») звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною відмову Апарату Верховної Ради України, викладену в листі Керівника Апарату Верховної Ради України №20-5/1367 від 4 квітня 2013 року та зобов'язати надати копію штатного розпису Апарату Верховної Ради України.

В обґрунтування позовних вимог ВГО «ГМ «Опора» зазначила, що відмова відповідача надати відомості зазначені у запиті, порушує її право на доступ до публічної інформації, гарантоване Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VІ).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача, викладену у листі Керівника Апарату Верховної Ради України № 20-5/1367 від 4 квітня 2013 року. Зобов'язано Апарат Верховної Ради України надати Всеукраїнській громадській організації «Громадська мережа «Опора» копію штатного розпису Апарату Верховної Ради України.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своєму запереченні на касаційну скаргу позивач зазначає, що суди ухвалили законні та обґрунтовані рішення, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 березня 2013 року ВГО «ГМ «Опора» звернулась до Керівника Апарату Верховної Ради України із запитом про надання їй копії штатного розпису Апарату Верховної Ради України включаючи усі його структурні підрозділи, чинного станом на дату надання відповіді, із деталізацією по структурним підрозділам та із зазначенням усіх посад Апарату Верховної Ради України та розміром заробітної плати щодо кожної посади посилаючись на норми Закону України «Про доступ на публічну інформації».

4 квітня 2013 року № 20-5/1367 Керівником Апарату Верховної Ради України надано відповідь про відмову в задоволенні запиту, посилаючись на те, що штатний розпис, відповідно до статті 9 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI) є внутрішньо-організаційним актом і не підлягає наданню для ознайомлення за запитами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Розпорядників інформації для цілей цього Закону визначено статтею 13 вказаного Закону і ними визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Верховна Рада України є суб'єктом владних повноважень - єдиним органом законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України), а отже відповідно до наведених положень законодавства є розпорядником публічної інформації.

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI «Про регламент Верховної Ради України» організаційне, правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної Ради, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді здійснює Апарат Верховної Ради, що діє на основі Положення про Апарат Верховної Ради, яке затверджується постановою Верховної Ради.

Пунктом 1 розпорядження Голови Верховної Ради України від 11 травня 2011 року № 393 «Про забезпечення виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації" в Апараті Верховної Ради України» передбачено, що розпорядником інформації, отриманої або створеної в процесі реалізації Верховною Радою України, її органами повноважень, передбачених законодавчими актами та отриманої або створеної Апаратом Верховної Ради України в процесі забезпечення діяльності Верховної Ради України та її органів, є Апарат Верховної Ради України стосовно інформації:

- що була отримана або створена в процесі реалізації Верховною Радою України, її органами повноважень, передбачених законодавчими актами, та яка знаходиться у володінні Апарату Верховної Ради України;

- що була отримана або створена Апаратом Верховної Ради України в процесі забезпечення діяльності Верховної Ради України та її органів, та яка знаходиться у володінні Апарату Верховної Ради України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки встановлені частиною першою статті 6 цього Закону, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Позивачу відмовлено в наданні публічної інформації щодо надання штатного розпису Апарату Верховної Ради України, посилаючись на те, що дана інформація відповідно до статті 9 Закону № 2939-VI є внутрішньо-організаційним актом і не підлягає наданню для ознайомлення за запитами, тобто інформацією з обмеженим доступом.

Види та порядок обмеження доступу до інформації встановлено статтею 6 Закону № 2939-VI, відповідно до частини п'ятої якої не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Разом з тим, відповідно до частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

На практиці використовується таке поняття, яке містить юридичний словник: «Штатний розпис - це документ, який установлює на даному підприємстві, в установі, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назву посад, чисельність працівників і оклади по кожній посаді» (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 27 червня 2007 року № 162/06/187-07).

Визначення терміну «штатний розпис» міститься в Наказі Головного управління державної служби України «Про затвердження нової редакції Порядку підготовки організаційних документів в Головному управлінні державної служби України та його територіальних органах» від 27 жовтня 2006 року № 356. Відповідно до вказаного Наказу, штатний розпис це перелік посад в установі (організації) із зазначенням їх кількості і розмірів посадових окладів.

Оскільки штатний розпис Апарату Верховної Ради України є документом, що створений в процесі реалізації Верховною Радою України, її органами, повноважень передбачених законодавчими актами, та який знаходиться у володінні Апарату Верховної Ради України, то саме Апарат Верховної Ради України є розпорядником такої інформації.

З огляду на наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки фінансування виплат заробітної плати працівників Апарату Верховної Ради України здійснюється за рахунок бюджетних коштів, штатний розпис не передбачає зазначення персональних даних осіб, які займають відповідні посади за цим штатним розписом, а тому не є інформацією з обмеженим доступом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки вони прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников