Справа № 821/3619/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3619/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника позивача Лосєвичевої О.В., представника відповідача Оперчук О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Чумак" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання недійсними рішень,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Чумак" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ) про визнання нечинними податкового повідомлення-рішення від 20.04.2010р. № /0, яким позивачу донараховано податок на прибуток іноземних юридичних осіб, та рішень про застосування штрафних санкцій від 20.04.2010р. № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 258892,44 грн., та від 20.04.2010р. № за порушення валютного законодавства України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 09.03.2010 р. по 06.04.2010 р. Каховською ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ЗАТ "Чумак" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. За результатами перевірки складено акт № 122/23-8/24106105 від 09.04.010 р., на підставі якого прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 р. № та від 20.04.2010 р. № , якими позивачу нарахована пеня за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті на суму 316854,97 грн. та штраф у розмірі 1020,00 грн. за недекларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України, а також податкове повідомлення-рішення від 20.04.2010 р. № /0, яким позивачу нарахована сума податкового зобов'язання в розмірі 95171,45 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 190342,9 грн. Висновки, викладені в акті перевірки вважає необґрунтованими, а податкові повідомлення - рішення такими, що підлягають скасуванню. Пояснив, що позивачем укладено з компаніями - нерезидентами контракти та вказав, що укладені з нерезидентами зовнішньоекономічні контракти, акти виконаних робіт за своїм характером роботи, виконані нерезидентами на підприємстві замовника, не господарською діяльністю.

Щодо рішення про застосування штрафних санкцій зазначив, що відповідачем не прийняті до уваги товаросупровідні документи з відповідною датою перетину митного кордону України та вантажно-митні декларації типу ІМ-74, оскільки, виходячи з акту перевірки, відповідач вважає, що датою завершення імпортної операції є дата завершення оформлення ВМД типу "ІМ Імпорт", що стало підставою для нарахування пені. При цьому, підтвердженням фактичного здійснення експорту або імпорту є фактичне переміщення товарів через кордон України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких пояснив, що позивачем у період, що перевірявся виплачено доходи нерезидентам. Вважає, що всупереч Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не нараховано та не перераховано до бюджету податок на виплачені доходи нерезидентам. Вказав, що за результатами розгляду інформації стосовно наданих неризидентами послуг на користь позивача вважається, що надані неризидентами послуги належать до доходи від послуг згідно п. "в" та "й" пп. 13.1 ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Представник відповідача заперечення підтримав та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи, врахувавши позицію представника позивача, представника відповідача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: відповідачем проведено виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р.

За результатами перевірки складено акт від 09.04.2010р. № 122/23-8/24106105. В ході перевірки встановлено, що у перевіряємому періоді підприємством виплачено доходів нерезидентам в сумі 10596,55 євро та 68205 дол. США (634476,36 грн.), але не нараховано і не перераховано до бюджету податок на виплачені доходи нерезидентам (за ставкою 15 відсотків) на загальну суму 95171,45 грн., у т.ч. по-періодам: в І кварталі 2009 року - 39082,34 грн., в II кварталі 2009 року - 50584,79 грн., в III кварталі 2009 року - 5504,32 грн.

Перевіркою встановлено, що між ЗАТ "Чумак" та компанією "VОLРАК S.A.U." (Іспанія) 10.09.08 р. було укладено контракт № 100908CH-VO на виконання якого в періоди з 11 по 13 вересня 2008 року та з 18 по 23 вересня 2008 року компанією-нерезидентом виконані роботи по технічному обслуговуванню горизонтальної формуючої, наповнюючої та зварювальної машини Volpak SP-220, а саме: ремонт ковпачкової станції за місцезнаходженням замовника в м. Каховка на суму 5231,43 євро, вказане підтверджується актом виконаних робіт від 25.09.08 №1 та платіжним дорученням від 03.09.09.

На користь нерезидента - компанії "VOLPAK S.A.U." перераховано 3231,75 євро, з урахуванням кредитної ноти на зменшення суми витрат по виконанню робіт з технічного обслуговування машини Volpak сумі 1999,68 євро згідно перерахунку компанії "VOLPAK S.A" від 28.01.09, отриманої ЗАТ "Чумак" 01.02.09 від нерезидента - компанії "VOLPAK S.A.U.", що підтверджується платіжними дорученнями.

23.02.2009 р. між ЗАТ "Чумак" та нерезидентом-компанією "ATLANTIC MAN.Srb (Італія) укладено контракт № 2302, відповідно до якого нерезидентом в строк з 04 по 09 березня 2009 року виконані роботи по налагоджуванню та підключенню до електричної панелі автоматичної лінії посіву, модель НТ 1000 ADV, на суму 700 євро.

Відповідно до платіжного доручення від 07.04.09 на користь нерезидента - компанії "ATLANTIC МAN.Srl." перераховано 700 євро.

15 грудня 2008 року між компанією-нерезидентом "Ріlір Samobor" d.o.o. (Республік Хорватія) та позивачем укладено контракт, відповідно до умов якого компанією-нерезидентом "Ріlір Samobor" d.o.o. (Республік Хорватія) виконано роботи з технічного обстеження обладнання ЗАТ "Чумак" (вакуум-випарних установок "Единство АС 550" та "Единство АС 600"). Платіжним дорученням від 29.01.09 ЗАТ "Чумак" на користь нерезидента-компанії "Рііір Samobor" d.o.o. перерахувало 4000 євро.

20 травня 2008 року між ЗАТ "Чумак" та нерезидентом-компанією "FrymaKoruma AG" (Швейцарія) укладено контракт № 200508CH-RO, відповідно до умов якого нерезидентом в період з 1 по 3 червня 2008 року виконані роботи з визначення технічної характеристики лінії по виробництву майонезу за місцезнаходженням замовника (ЗАТ "Чумак"). Відповідно до платіжного доручення від 29.01.09 на користь компанії "FrymaKoruma AG" перераховано 2664,80 євро згідно акту виконаних робіт від 01.04.09 р.

20 серпня 2007 р. між нерезидентом-компанією "HeinzSeed" (США) укладено контракти № 082007 та від 05.01.09 р. № 20090105, відповідно до якого, компанія - нерезидент надавала ЗАТ "Чумак" консультаційні послуги по технології вирощування розсади томатів по вивченню програми по сільськогосподарським технологіям вирощування, обробки та механічного збирання томатів, розробленої виконавцем.

Так, відповідно до платіжних доручень від 24.02.09 № 412 за надані послуги на користь компанії "HeinzSeed" (США) перераховано 25000 дол.США, платіжним дорученням від 29.04.09 перераховано 10000 дол.США, платіжним дорученням від 18.06.09 перераховано 13664 дол.США, платіжним дорученням від 19.06.09 перераховано 19541 дол.США згідно актів виконаних робіт від 01.09.08р., від 23.08.09 p., від 31.05.09 р.

Перевіркою відповідача, яка оформлено актом перевірки від 09.04.2010р. № 122/23-8/24106105 встановлено, що у періоді, який перевірявся, підприємством виплачено доходів нерезидентам в сумі 10596,55 євро та 68205 дол. США (634476,36 грн.), але не нараховано і не перераховано до бюджету податок на виплачені доходи нерезидентам (за ставкою 15 відсотків) на загальну суму 95171,45 грн., у т.ч. по-періодам: в І кварталі 2009 року - 39082,34 грн., в II кварталі 2009 року - 50584,79 грн., в III кварталі 2009 року - 5504,32 грн.

Пунктом 13. 2 ст. 13 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» ( в редакції, яка діяла під час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Відповідно до п. 13. 1 ст. 13 Закону № 334/94-ВР ( в редакції, яка діяла під час виникнення спірних правовідносин) будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти: й) інші доходи від здійснення нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів (робіт, послуг), переданих (виконаних, наданих) резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг з міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Отже, доходи, отримані нерезидентом в якості компенсації вартості (робіт, послуг), переданих (виконаних, наданих) резиденту від такого нерезидента (постійного представництва) не є доходом, який підлягає оподаткуванню за правилами, встановленими п.п. й п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до п. 1.36 Закону України "про оподаткування прибутку підприємств" інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) зі складання технічних завдань, проведення наукових досліджень, складання проектних пропозицій, проведення техніко-економічних обстежень та інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розробка технічної документації, проектування та конструкторське опрацювання об'єктів техніки і технології, консультації та авторський нагляд під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також консультації економічного, фінансового або іншого характеру, пов'язані з такими послугами (роботами).

Суд, дослідивши додані до матеріалів справи встановив, що розділом "Предмет контракту", укладених позивачем угод, їх метою є:

- із компанією "VОLРАК S.A.U." (Іспанія) від 10.09.08 р. № 100908CH-VO - технічне обслуговування горизонтальної формуючої, наповнюючої та зварювальної машини Volpak SP-220;

- із компанією "ATLANTIC MAN.Srb (Італія) від 23.02.09 № 2302 - виконання робіт по налагоджуванню та підключенню до електричної панелі автоматичної лінії посіву, модель НТ 1000 ADV;

- із компанією "Ріlір Samobor" d.o.o. (Республік Хорватія) від 15.12.08 - виконання роботи з технічного обстеження обладнання ЗАТ "Чумак" (вакуум-випарних установок "Единство АС 550" та "Единство АС 600");

- із компанією "FrymaKoruma AG" (Швейцарія) від 20.05.08 р. - виконання робіт з визначення технічної характеристики лінії по виробництву майонезу за місцезнаходженням замовника ;

- із компанією "HeinzSeed" (США) від 20.08.07 р. № 082007 та від 05.01.09 р. № 20090105 - надання консультаційних послуг по технології вирощування розсади томатів; по вивченню програми по сільськогосподарським технологіям вирощування, обробки та механічного збирання томатів, розробленої виконавцем.

З наведеного вбачається, що вказані послуги не відносяться до п.п. "а" - "й" п. 13.1 ст. 13 Закону України від 28.12.94 N 334/94-ВР як доходи, які підлягають оподаткуванню.

Доходи, отримані нерезидентом в якості компенсації вартості (робіт, послуг), переданих (виконаних, наданих) резиденту від такого нерезидента (постійного представництва) не є доходом, який підлягає оподаткуванню за правилами, встановленими п.п. «в» та «й» п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Отже, суд приходить до висновку, що посилання відповідача, що кошти в сумі 10596,55 євро та 68205 дол. США (634476,36 грн.), отримані нерезидентом, є доходом від здійснення господарської діяльності на території України, а тому підлягають оподаткуванню, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки угоди укладені щодо надання послуг та виконання робіт.

Судом встановлено, що за виконані роботи та надані послуги позивач, як замовник робіт та послуг, зобов'язується сплатити виконавцю узгоджену винагороду. Так, узгоджена винагорода є видом компенсації вартості послуги наданої резиденту (замовнику) від такого нерезидента (виконавця), та не є від здійснення господарської діяльності.

Крім того, суд зазначає, що господарська діяльність відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України від 28.12.94 N 334/94-ВР повинна бути регулярною, постійною та суттєвою.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів ведення нерезидентами "VОLРАК S.A.U." (Іспанія), "ATLANTIC MAN.Srb (Італія), "Ріlір Samobor" d.o.o. (Республік Хорватія), "FrymaKoruma AG" (Швейцарія), "HeinzSeed" (США) регулярної, постійної та суттєвої господарської діяльності по наданню вказаних послуг, саме на території України.

Отже, суд приходить до висновку, що податкового органу неправомірно донараховано податок на прибуток іноземних юридичних осіб та застосовано штрафні (фінансові) санкції.

Щодо прийняття відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій, суд зазначає, позивачем для забезпечення потреб власної господарської діяльності укладено зовнішньоекономічні контракти на поставку обладнання з наступними компаніями: "SIPA S.p.A", Італія від 07.07.08 р. № 4133, "Selo Serrvis B.V." Нідерланди від 05.04.07р. № 050407 CH-SELO, "Trans Techno" OOD, Болгарія від 15.01.2009 p. № 150109 СН-ТТ, "S.T.I.A. Pasta Technology S.r.l." від 19.01.09 p. № ES01/09.

05 квітня 2007 року позивачем з фірмою "Selo Servise B.V." (Нідерланди) укладено контракт №050407 CH-SELO, на виконання якого здійснено передоплату в іноземній валюті на користь фірми-нерезидента за товар (запасні частини до технологічної лінії з виробництва кетчупу та майонезу) в сумі 20438 євро згідно з платіжними дорученнями в іноземній валюті: - від 23.01.09 №355 на суму 19104,80 євро, - від 25.05.09 №514 на суму1333,20 євро.

Термін надходження валютних цінностей встановлено: 22.07.09 та 21.11.09 відповідно.

На виконання умов контракту товар, а саме, запасні частини на суму 19104,80 євро, надійшов на митну територію України і знаходився під митним контролем з 18.03.09 р. відповідно до транспортного документу TNT № GD328466585. За вантажно-митною декларацією ІМ-74 № 508010000/9/000894 від 27.03.09 р. запасні частини були оформлені в режим "Митний ліцензійний склад". Оформлення ВМД ІМ-40 було здійснено 19.11.2009 р. (ВМД ІМ-40 № 508010000/9/004513).

Відповідно до транспортного документу TNT № GD 321304270, запасні частини на суму 1333,20 євро надійшли на територію України та знаходилися під митним контролем з 20.11.09 р. Оформлення ВМД ІМ-40 № 508010000/9/004591 здійснено 26.11.09 р.

07 липня 2008 року позивачем з фірмою "Sipa S.p.A." (Італія) укладено імпортний контракт №4133, на виконання умов з фірмою позивачем здійснено передоплату в іноземній валюті на користь фірми-нерезидента за товар в сумі 59950 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 23.07.08 № 66. Граничний термін надходження валютних цінностей 19.01.09.

Позивач отримав від фірми "Sipa S.p.A." (Італія) обладнання на суму 59950,00 євро, яке 20.01.09 р. надійшло на територію України та знаходилося під митним контролем відповідно до транспортного документу TNT № GD325777992. За вантажно-митною декларацією ІМ-74 № 508010000/9/000152 від 23.01.09 р. це обладнання оформлено в режим "Митний ліцензійний склад". Оформлення ВМД ІМ-40 здійснено 04.02.2009 р. (ВМД ІМ-40 № 508010000/9/000259).

19 січня 2009 року позивачем з фірмою "S.T.I.A. Pasta Technology S.r.l." (Італія) імпортний контракт щодо поставник комплекту обладнання для виробництва та упаковки

макаронних виробів на суму 1543480 євро, роботи по зборці та монтажу обладнання,

виконання налагоджувальних робіт, інструктаж та навчання персоналу на суму 699790

євро. Позивачем здійснено передоплату в іноземній валюті на користь фірми-нерезидента за роботи по зборці обладнання в сумі 235500 євро згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті від 27.01.09 №357 на суму 235500 євро. Термін надходження валютних цінностей заданим платежем встановлено 26.07.09.

Судом встановлено, що позивач отримав Висновок від Міністерства економіки України від 04.08.09 №4202-41/425, на контракт від 19.01.09 №ES01/09, який відноситься до

договорів поставки складних технічних виробів, відповідно до якого продовжено строки розрахунків на суму 235500 євро, з 27.07.09 по 30.09.09. Валютні цінності від фірми - нерезидента надійшли 12.10.09 згідно ВМД №3913 на суму 336490,5 євро.

15 січня 2009 року між позивачем та фірмою "Trans Tehno" OOD (Болгарія) укладено імпортний контракт від 15.01.09 №150109 СН-ТТ, На виконання умов контракту позивачем здійснено передоплату в іноземній валюті на користь фірми-нерезидента за продукти переробки овочів, в сумі 37200 євро згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті № 400 від 17.02.09. Термін надходження валютних цінностей заданим платежем: 16.08.09.

Судом встановлено, що на виконання умов контракту від 15.01.09 №150109 СН-ТТ ЗАТ "Чумак" отримав від іноземного постачальника пасту з червоного перцю на суму 62000,00 євро за вантажно-митною декларацією ІМ-74 № 508010000/9/000633 від 11.03.09 р. Оформлення ВМД ІМ-40 на суму передоплати в розмірі 37200,00 євро здійснено на суму 62,00 євро 22.07.2009 р. (ВМД ІМ-40 508010000/9/002779), на суму 124,00 євро 06.08.09 р. (ВМД ІМ-40 № 508010000/9/002981), на суму 620,00 євро 26.08.09 р. (ВМД ІМ-40 № 508010000/9/003237), на суму 620,00 євро 15.10.09 р. (ВМД ІМ-40 № 508010000/9/003960), на суму 35774,00 євро 19.11.09 р. (ВМД ІМ-40 № 10000/9/004509).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 185/94-ВР (далі - Закон № 185/94-ВР ) (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. За ст. 4 закону № 185 порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. № 959-ХІІ (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), встановлено, що імпорт (імпорт товарів) - це купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Згідно пунктів 1.3.ст.15 Митного кодексу України під ввозом розуміється фактичне переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів

Відповідно до положення про вантажно-митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.1997р. № 574 вантажна митна декларація (далі - ВМД) - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів. Прийняття вантажної митної декларації для оформлення - закріплення посадовою особою митного органу факту внесення до ВМД декларантом усіх потрібних для митного оформлення товарів і транспортних засобів відомостей і наявності всіх доданих до декларації комерційних супровідних та інших документів, проставлення на ВМД штампа "Під митним контролем" та реєстрації декларації у журналі обліку вантажних митних декларацій. Оформлена ВМД є підтвердженням надання особі права на розміщення товарів та/або транспортних засобів у заявленому митному режимі і прав та обов'язків зазначених у ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій.

Згідно до Інструкції НБУ №136 здійснення поставки - оформлення ВМД (у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором (в інших випадках).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем вантажно-митні декларації типу ІМ-40 ТД не прийняті до уваги як документ, що засвідчує отримання від закордонних партнерів імпортної частини контракту, що призвело до нарахування пені за порушення строків розрахунків з нерезидентами та прийняття рішення про застосування фінансових санкцій від 20.04.2010р. № .

Твердження позивача про відсутність у його діях складу правопорушення, встановленого Законом N 185/94-ВР, кореспондує приписам цього Закону, якими закріплено відповідальність, зокрема за порушення строків поставки продукції, робіт, послуг (товарів) на митну територію України, а не за не ввезення товару в режимі імпорту у строк, передбачений статтею 1 цього ж Закону.

Крім того, суд зазначає, що положеннями Митного кодексу України, у статтях 212 - 214 якого встановлено можливість збереження поставлених резиденту України товарів на митному складі, зокрема протягом трьох років з дати їх поміщення у зазначеному режимі.

Частиною третьою статті 214 цього Кодексу передбачено, що товари, ввезені із-за меж митної території України, що зберігаються у режимі митного складу, до закінчення строків зберігання, повинні бути задекларовані власником до іншого митного режиму, зокрема імпорту.

Митний склад - це митний режим, відповідно до якого ввезені з-за меж митної території України товари зберігаються під митним контролем без справляння податків і зборів і без застосування до них заходів нетарифного регулювання та інших обмежень у період зберігання (ст. 212 Митного кодексу України).

Судом встановлено, що всі вантажно-митні декларації, які підтверджують отримання товарів за вищезазначеними зовнішньоекономічними угодами, містять відмітку "Під митним контролем". Отже, суд приходить до висновку, що моментом, з якого товари вважаються імпортованими в Україну, є момент перетину такими товарами митного кордону України, незалежно від їх подальшого митного оформлення, а тому не вбачає в діях позивача порушення законодавства, що регулює здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Щодо рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 р. № суд зазначає, що відповідно до висновків акту перевірки № 122/23-8/24106105 від 09.04.2010 р. ЗАТ "Чумак" відповідно до ст.1 Указу Президента України від 18.06.94 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" порушено порядок декларування валютних цінностей станом на 01.04.2009 року в сумі 3750 дол. США та 999,72 євро, станом на 01.07.2009 року в сумі 1104,72 євро та 10230,75 дол. США, станом на 1.10.2009 року в сумі 69088,28 євро та 10230,75 дол. США.

Підставою для застосування штрафних санкцій є встановлення в ході перевірки недекларування позивачем валютних цінностей, що знаходилися за межами України у зв'язку з тим, що ЗАТ "Чумак" мало прострочену дебіторську заборгованість по контрактах з нерезидентами.

Отже, суд вважає, що відповідач безпідставно застосовано до ПАТ "Чумак" штрафні санкції у розмірі 1020 грн. за порушення ст. 1 Указу Президента України від 18.06.94 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", оскільки позивачем не було допущено порушення законодавства, що регулює здійснення розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами, по яким поставки товарів на митну територію України здійснені вчасно.

Щодо декларування валютних цінностей за контрактом "ТRANS-MECCAR S.R.L" (Італія), контракт від 18.03.09 №180309 - заборгованість у сумі 12000 євро (140643,08 грн.) суд зазначає, що виконання умов зовнішньоекономічного контракту з компанією "TRANS -MECCAR S. R. L", Італія здійснювалося 30.09.2009р. в межах законодавчо встановлених строків, тобто без їх перевищення. Порушення законодавчо встановленого терміну виникло 01.10.2009 року.

Отже, судом встановлено, що станом на 30.10.2009р. у ЗАТ "Чумак" не було необхідності декларувати валютні цінності за ІІІ квартал 2009р., оскільки у цей період порушень за контрактом з компанією "TRANS -MECCAR S. R. L", Італія ще не виникло. Таке порушення повинно бути задеклароване лише із 01.11.2009р., тобто за ІV квартал.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог приватного акціонерного товариства "Чумак" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання нечинними податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Чумак" до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання недійсними рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.04.2010р. № /0.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010р. № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 258892,44 грн.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010р. № .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 березня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.1