Справа № 2-а-5023/11
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № -
Єдиний унікальний № 2-а-5023/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року

місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Голушко Н.А., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора групи ОДР Бахмацького ВДАІ лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить скасувати постанову відповідача від 12.04.2011р., якою на позивача накладено адмінстягнення у вигляді 255 грн. штрафу за зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена). Позов обгрунтовує тим, що він дійсно зупинив свій автомобіль на відповідній ділянці дороги, але не в дії забороняючого зупинку знаку. Під час керування на шляху його слідування був знак „Уступити дорогу, а знак „зупинка заборонена, як він пізніше помітив, знаходився зовсім з іншої сторони. Його пояснення та зауваження з приводу не порушення ним правил дорожнього руху, інспектор ДАІ залишилися без уваги. Факти начеб-то порушення ним ПДР зафіксовані фотоапаратом та спростовуються показами свідків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини та доповнив, що коли він виїхав із другорядної дороги на головну та повернувши ліворуч, у напрямку його руху забороняючих зупинку знаків не було.

Належний відповідач інспектор Тур І.О. як субєкт владних повноважень в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, та не подав суду заперечень по суті позову або ж інших доказів на спростування позовних вимог.

Свідок ОСОБА_3 у суді підтвердив, що перебуваючи в авто, яким керував ОСОБА_1 у м.Бахмач, останній зупинив свій авто на узбіччі дороги, де знаків, які б забороняли це робити, не було. У розмові з працівниками ДАІ, вони погоджувались, щодо неможливості бачити відповідний знак при виїзді на головну дорогу.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови СВ1 № 029483 від 12 квітня 2011 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 інспектором ОДР Бахмацького ВДАІ лейтенантом міліції ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 5).

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив зупинку такого в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим допустив порушення пункт 8.4 в) Правил дорожнього руху України (а.с. 5).

Винесеній постанові передував складений відповідачем протокол серії СВ1 № 079877 від 12.04.2011р. про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що о 16 год. 30 хв. 12 квітня 2011 року в м.Бахмач по вул.Першотравневій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку-стоянку такого в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим допустив порушення пункт 8.4 в) Правил дорожнього руху України.

У протоколі ОСОБА_1 виказав свою незгоду з рішенням інспектора та письмово пояснив, що в зоні стоянки його авто, відсутній знак „Зупинка заборонена, проведено відеозйомку (а.с. 6)

Так, дійсно згідно розділу 8 (Регулювання дорожнього руху) пункту 8.4. в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., введених в дію 01 січня 2002 року, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Проте, зона дії знаку 3.34, як заборонного, поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним та лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Із наданих у суді позивачем фотографій не вбачається наявність заборонного знаку 3.34, в зоні дії якого знаходився б автомобіль, яким керував ОСОБА_1

Також свідок ОСОБА_3 підтвердив покази позивача та відсутність знаків по напрямку їх руху, які б забороняли зупинку.

Крім того, відповідачем не подано жодного доказу (крім протоколу), зазначених у ст.251 КУпАП, ст.69 КАС на підтвердження винності водія ОСОБА_4 у скоєнні вищеназваного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, при тому, що позивач категорично заперечує свою винність у вчиненні порушення діючих ПДР України. зокрема, під час його зупинки відповідачем 12.04.2011р.

У свою чергу позивач, як у первинних (у протоколі) так і поясненнями в суді в категоричній та однозначній формі запевнив, що в тій дорожній обстановці, для керованого ним автомобіля, не було заборонних знаків. Такі його свідчення жодним чином не спростовано відповідачем ОСОБА_2, що в силу ст.71 КАС України є його безпосереднім обовязком довести правомірність свого рішення, тому суд приходить до висновку, що у діях позивача відсутнє порушення правил дорожнього руху України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Таким чином, враховуючи здобуті в судовому засіданні докази, які свідчать про безпідставність винесеної відповідачем постанови, а тому таку необхідно скасувати у звязку з відсутністю події і складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити, а постанову серії СВ1 № 029483 від 12 квітня 2011 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 225 грн. штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати

Постанова суду є остаточною та оскарження не підлягає.

Головуючий: О.Ільченко