Справа № 523/16550/15-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Одесі

цивільну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ПС2 №693144 від 09.10.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2015 року інспектором ПС 3 роти 1 батальйону м. Одеси, рядовим міліції ОСОБА_3, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 №246805 відносно позивача. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги. 8.7.3 (е) ПДР, ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: рухався автомобілем марки «Mazda», державний номер НОМЕР_1, та виконав поворот направо з вул. Катерининська на вул. Ланжеронівську в м. Одесі на заборонений сигнал світлофору «червоний».

09 жовтня 2015 року інспектором ПС 3 роти 1 батальйону м. Одеси, рядовим міліції ОСОБА_3, було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

ОСОБА_1 з протоколом та постановою не погодився та вказав, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався на вищезазначеному автомобілі виключно на зелений сигнал світлофору, однак вказані пояснення інспектором ПС до уваги не взяті.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при складанні протоколу та розгляді справи інспектором ДПС не були з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного проступку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, суду не наданні письмові заперечення і докази в обґрунтування своїх заперечень.

Зясував обставини справи, заслухав пояснення представника позивача, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно частини 2 цієї ж статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року інспектором ПС 3 роти 1 батальйону м. Одеси, рядовим міліції ОСОБА_3, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 №246805 відносно позивача. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги. 8.7.3 (е) ПДР, ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: рухався автомобілем марки «Mazda», державний номер НОМЕР_1, та виконав поворот направо з вул. Катерининська на вул. Ланжеронівську в м. Одесі на заборонений сигнал світлофору «червоний».

09 жовтня 2015 року інспектором ПС 3 роти 1 батальйону м. Одеси, рядовим міліції ОСОБА_3, було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

ОСОБА_1 з протоколом та постановою не погодився та вказав, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався на вищезазначеному автомобілі виключно на зелений сигнал світлофору, однак вказані пояснення інспектором ПС до уваги не взяті.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст.62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАСУ, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За зазначених обставин справи, постанова про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, у зв'язку недостатнім обґрунтуванням доказами вчиненого правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст.19,69-71,76,100,99,128 ч. 4, 143-146,153-154,160163,171-2, 173, 177 КАС України, ст..ст. 254,256, 287-294 КпАП України, суд,-

Постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Одеській області скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№693144 від 09.10.2015 р. - задовольнити .

Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, серії ПС2 №693144 від 09 жовтня 2015 року та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..122ч2 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя