Справа № 2а-8511/10/1370
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23.09.2010р. 2а-8511/10/1370

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кузьмич Сергій Миколайович, розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1, ОСОБА_2 до в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3, голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірним та спонукання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3, голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірним та спонукання до вчинення дій.

З позовної заяви вбачається, що позивачі зазначають, що вони 28.07.2010р. звернулись із клопотанням на імя голови апеляційного суду Львівської області щодо передачі справ, сторонами в яких виступають позивачі, які прийняті до провадження Галицьким районним судом м.Львова, але судовий розгляд яких не почався, в інший районний суд м.Львова.

18.08.2010р. в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3 відповів на дане звернення листом № 78к-338/10, 78к-356/10, що підстав для його задоволення про передачу зазначених справ з Галицького районного суду м.Львова до провадження іншого районного суду м.Львова не вбачається.

Позивачі вважають, що відповідь в.о. голови апеляційного суду Львівської області надана з порушенням ст.40 Конституції України, а саме рішення є обґрунтованим, немотивованим, без посилання на закон і без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення, тому просять:

1) визнати неправомірними дії в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3 щодо надання необґрунтованої, немотивованої відповіді на їх клопотання від 28.07.2010р. без посилання на Закон і без розяснення порядку оскарження прийнятого рішення;

2) скасувати рішення в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3;

3) зобовязати голову апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 здійснити повторну перевірку їх клопотання і надати обґрунтовану, мотивовану відповідь на наше клопотання з посиланням Закон і розясненням порядку оскарження прийнятого рішення;

4) стягнути з відповідача на їх користь судовий збір.

Перевіривши позовну заяву, вважаю, що у прийнятті позову слід відмовити з наступних причин.

У відповідності до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як вбачається з матеріалів справи, звернення позивачів було розглянуто в порядку, передбаченому ст.38 Кримінально-процесуального кодексу України, якою передбачено, що з метою забезпечення найбільш об'єктивного і повного розгляду справи, а також найкращого забезпечення виховної ролі судового розгляду, в окремих випадках справа може бути передана на розгляд суду за місцем проживання чи роботи обвинуваченого або за місцем

знаходження більшості свідків. Передача в цих випадках справи з одного суду до іншого допускається лише до початку її розгляду в судовому засіданні. Питання про передачу справи з одного районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду до іншого в межах Автономної Республіки Крим, однієї області, міст Києва і Севастополя, вирішується головою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, головами відповідних апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя.

Відповідно до ст.ст. 126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону і, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Рішення суду і дії судді під час підготовки і розгляду справи можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядку. Оскарження дій судді шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції чинним законодавством не передбачено.

Однією із конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Законність процесуальних дій і актів суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 2, п.п. 1,7,9 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України судді та прокурори не є субєктами владних повноважень і не здійснюють управлінських функцій.

Скарги на дії чи бездіяльність суддів при розгляді ними судових справ у порядку і передбачених законом випадках, розглядаються посадовими особами, які мають право ініціювати питання про дисциплінарну відповідальність суддів, субєктами звернення щодо подання про звільнення суддів за порушення присяги та субєктом внесення таких подань та органами, що здійснюють дисциплінарне провадження щодо суддів. Аналогічне тлумачення законодавства містить Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів»від 12 червня 2009 року №6, згідно якої суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Окрім того, в тексті позовної заяви відсутні будь-які обставини, які б свідчили про наявність публічно-правового спору між позивачем і відповідачем в.о. голови апеляційного суду Львівської області, оскільки вимоги по суті стосуються незгоди з результатами та здійсненням процесу розгляду кримінальної та цивільних справ суддями Галицького районного суду м.Львова, тому такі вимоги не підпадають під адміністративну юрисдикцію.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити та розяснити позивачу, що відмова у відкритті провадження в адміністративній справі тягне за собою заборону повторного звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом (у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав), щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 109, 165 КАС України, суддя,-

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до в.о. голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_3, голови апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірним та спонукання до вчинення дій - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьмич С.М.