Справа № 815/5685/15
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5685/15
Номер провадження №2а/522/37/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі

головуючого судді Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» до Управління реклами Одеської міської ради про скасування припису управління реклами Одеської міської ради щодо демонтажу вивіски, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.09.2015 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління реклами Одеської міської ради, у якому просив скасувати припис Управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень шляхом демонтажу вивіски. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що офіс ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» знаходиться в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1. Зовні з дозволу власника розміщено вивіску, яка виглядає як дві окремі конструкції із надписами наступного змісту: «Юридична компанія - Лєгал» та «Адвокат». Конструкція вивіски розміщена на фасаді одноповерхового будинку, світлове оформлення вивіски не засліплює учасників дорожнього руху, не освітлює вікна житлових будинків, не осліплює мешканців сусідніх будинків, не під'єднана до електромережі. Жодних скарг від мешканців сусідніх будинків щодо розміщення вивіски не надходило. Вивіска має інформаційний характер про зареєстроване найменування підприємства та основний вид діяльності.

05.08.2015 року ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» отримано акт фіксації №002500 Управління реклами Одеської міської ради щодо недодержання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі. 04.09.2015 року позивачем отримано припис Управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень від 10.08.2015 року вих..№ 01-30/3261, а саме: демонтувати вивіску на фасаді будинку у зв'язку із відсутністю погодженої технічної документації на неї. Посилаючись на те, що відповідний об'єкт не є рекламою та не потребує отримання дозволу на його розміщення, даний припис вважає незаконним та таким, що підлягає скасування, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 07.09.2015 року - Атаманюк О.В. позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачів - Макарук І.В., Куцарев О.М., Мірошніченко А.І. заперечували проти задоволення позову, зазначили, що вивіска була складена на російській мові, не містила відомості про організаційно-правову форму підприємства, а отже не відповідає вимогам діючого законодавства, не є вивіскою та підлягає демонтажу, крім того, надали суду письмові заперечення проти позову, згідно яких також зазначили що Управління реклами Одеської міської ради діяло у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства, спірний припис є обов'язковим до виконання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Матеріалами справи, а саме згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09.02.2015 року, встановлено, що у АДРЕСА_1, зареєстрована юридична особа - ТОВ «Юридична компанія - Лєгал».

За направленням Управління реклами Одеської міської ради Комунальним підприємством «Одесреклама» проведено фіксацію факту недодержання вимог Правил та (або) Порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі за адресою м. Одеса, пр.-т Адміральський, 25. За цим фактом складено акт фіксації №002500 від 05.08.2015 року, у якому відзначено, що ТОВ «Юридичний компанія - Лєгал» не додержано п.6.1. рішення виконавчого комітету ОМР №434 від 22.04.2008 року та п.3.1 рішення виконавчого комітету ОМР №178 від 14.02.2008 року, а саме відсутній технічний паспорт на розміщення вивіски (а.с.11).

Відповідачем 10.08.2015 року на підставі вищевказаного акту фіксації №002500 від 05.08.2015 року винесено припис №01-30/3261 про усунення порушень. В оскаржуваному приписі вказано, що ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» розміщує вивіску на фасаді будинку розміром 2,5м х 0,5м х 1 сторону у кількості 2 штук за адресою м. Одеса, пр.-т Адміральський, 25, в порушення положень п.п.1.2, 3..1 Порядку розміщення вивісок на території м. Одеса.

Оскаржуваним приписом позивачу запропоновано терміново демонтувати зазначену вивіску та попереджено, що у разі не виконання цього припису у зазначений термін демонтаж вивіски буде здійснений КП «Одесреклама» з покладенням на позивача витрат пов'язаних з демонтажем (а.с.12).

Вирішуючи питання, чи є вказане конструкція вивіскою чи рекламою, слід зазначити наступне.

Так, саме в приписі було встановлено, що спірна конструкція є вивіскою. Відповідно до ч.7 ст.8 Закону №270/96-ВР, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно ч.6 ст.9 Закону №270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Таким чином, дослідивши норми Закону України «Про рекламу» №270/96-ВР, дійшов висновку, що вивіски чи таблички не є рекламою якщо на них розміщена інформація про: найменування особи; про вид її діяльності; про час роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

Згідно п.48 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Кабінетом міністрів України 29 грудня 2003 року №2067 вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об'єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Згідно п.1.2. Правил, вивіска (далі - вивіска, інформаційна табличка) - елемент оформлення фасаду, що містить інформацію про зареєстроване найменування особи, включаючи герби, емблеми, знаки для товарів та послуг. До вказаної інформації належать також дані про час роботи, повне найменування юридичної або фізичної особи-підприємця, а також профіль діяльності, якщо це не випливає з назви.

Площа вивіски повинна бути не більше мінімального розміру необхідного для отримання необхідної інформації; місце розміщення вивіски - площа зовнішньої поверхні будинку (фасаду), дверей або вітрини, у разі неможливості розміщення на вказаних місцях - біля входу (в'їзду), де юридична або фізична особа-підприємець займає приміщення. Місце розміщення вивіски, яке не знаходиться у власності суб'єкта господарювання, надається йому в тимчасове користування власником будинку (споруди) або уповноваженим ним органом (особою) на договірних засадах;

Оглянувши фотоматеріали, надані позивачем, вбачається, що вивіска, яка виглядає як дві окремі конструкції із надписами: «Юридическая компания - Легал» та «Адвокат», з урахуванням її розміру (2,5м х 0,5м х 1), містить інформацію про зареєстроване найменування особи, вид її діяльності, а тому, вищевказана вивіска підпадає під поняття «вивіска», чи «табличка», які визначені у ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу».

Дійсно, суд констатує, що вивіска містить зазначення назви підприємства на російській мові, однак вищезазначена обставина не є підставою для кваліфікування вказаної конструкції як реклами.

Надаючи оцінку запереченням відповідача, суд зазначає, що по-перше, суд не перевіряє дотримання інших вимог законодавства при встановленні вказаної вивіски, не заперечує проти права відповідача повторно видати припис із зазначених у судовому засіданні обставин. Предметом судового дослідження є виключно перевірка законності видачі припису від 10.08.2015 року, а також перевірка законності посилання на обставини, що в ньому зазначені. Так, суд, дослідивши вказаний припис, встановив, що підставою його видачі була відсутність технічного паспорту, обов'язковість отримання якого, встановлена в Порядку розміщення вивісок на території міста Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради № 178 від 14.02.2008 року. Вказана обставина підтверджується також й актом фіксації № 002500 від 05.08.2015 року. Разом з тим, обставини, на які посилались представники відповідачів у судовому засіданні підставою видачі вказаного припису не були.

Надаючи оцінку вимогам відповідача в частині необхідності надання технічного паспорту на вказану вивіску, слід зазначити наступне.

Так, п. 48 Типових правил встановлено, що забороняється вимагати від суб'єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.1998 року у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну "законодавство") зазначено, що в поняття "законодавство" включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

З вищезазначеного випливає, що рішення органів місцевого самоврядування до змісту поняття законодавство не входять, а отже й вимоги Порядку розміщення вивісок на території міста Одеси в цієї частині є такими що суперечать типовим правилам, затвердженим Кабінетом міністрів України, які мають вищу юридичну силу.

Таким чином, з аналізу чинного законодавства, не вбачається необхідності отримання технічного паспорту для розміщення вивіски юридичної особи, тому суд вважає оскаржуваний припис суперечить вимогам законодавства та є таким, що підлягає скасуванню.

Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» розміщена інформація на фасаді будинку, яким користується позивач на підставі укладеного договору оренди, та з огляду на те, що розміщена інформація не містить закликів до придбання товару чи надання послуги, суд вважає, що розміщена інформація не є зовнішньою рекламою, законодавством не передбачено отримання технічного паспорту для розміщення вивіски, таким чином, відповідачем, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, неправомірно винесено припис про усунення порушень від 10.08.2015 року № 01-30/3261.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність винесення оскаржуваного припису.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази правомірності винесення оскаржуваного припису, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» і наявність підстав для їх задоволення.

Ст.94 КАС України передбаче6но, що, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. На підставі чого, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

При задоволенні позовної заяви, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права повторного винесення припису стосовно позивача, у випадку наявності відповідних підстав передбачених діючим законодавством.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну позовну заяву ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» до Управління реклами Одеської міської ради про скасування припису управління реклами Одеської міської ради щодо демонтажу вивіски - задовольнити.

Припис Управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень від 10.08.2015 року № 01-30/3261 - скасувати.

Стягнути з Управління реклами Одеської міської ради на користь ТОВ «Юридична компанія - Лєгал» суму сплаченого судового збору в розмірі 1218 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги.

Суддя:

10.03.2016