Справа № 813/3017/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 березня 2016 року м. Київ № К/800/6118/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 21.05.2015р. № 41 "По накладення дисциплінарного стягнення", в частині звільнення з посади заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України. Поновлено позивача на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області з 22 травня 2015 року. Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на користь позивача 19953 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

У касаційній скарзі Державна фіскальна служба України просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Одночасно відповідач заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з тих мотивів, що відсутні кошти, призначені на сплату судових витрат.

Згідно з частиною п'ятою статті 213 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-VШ, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року) встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позову) при зверненні до адміністративного суду необхідно було сплатити 0,06 розміру мінімальної заробітної плати за вимоги немайнового характеру, що становило 73,08грн, та за вимоги майнового характеру 2% розміру позовних вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 1827грн (1218грн х 1,5).

Виходячи з цього, відповідач за подання касаційної скарги має сплатити 87,70грн (73,08грн х 120%) за вимоги немайнового характеру і 2192,40грн (1827грн х 120%) за вимоги майнового характеру, а всього 2280,10грн.

Згідно з частиною першою статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень, відстрочення чи розстрочення такої сплати.

Окрім того, згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-УШ, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Наведені в клопотанні відповідача аргументи, не свідчать про такий майновий стан ДФС, за якого вона позбавлене можливості сплатити 2280,10грн судового збору і не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Судовий збір повинно бути внесено або перераховано за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок 0007, отримувач коштів: УДКCУ у Печерському р-ні, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)", призначення платежу: "101; судовий збір, Вищий адміністративний суд України".

Документ про сплату судового збору подається до суду в оригіналі.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 213 КАС України, тому вона підлягає залишенню без руху з наданням особі, яка її подала, терміну для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтею 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Відмовити Державній фіскальній службі України в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

3. Надати відповідачу строк для сплати судового збору в сумі 2280,10 грн до 31 березня 2016 року.

4. Роз'яснити, що у разі неусунення зазначеного недоліку, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.К. Черпак