Справа № 22-а-23111/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду в м.Бориспіль Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ЗО червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в м.Бориспіль Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобов'язати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії з 01 січня 2006 року по 01 квітня 2010 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати, як дитині війни, недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_2, відповідно до ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком в розмірі згідно з вимогами встановленого в період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 01.04.2010 року.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Колегія суддів, заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку УПФУ у м.Бориспіль Київської області, як пенсіонер та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога за 2007-2010 роки позивачу виплачувалась у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Державним бюджетом на відповідний рік, останній звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції частково задовольнив частково позов - зобовязав УПФУ в м.Бориспіль Київської області здійснити за 2007-2010 роки як «дитині війни» нарахування та виплату на його користь «довиплаченого щомісячного

підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за рахунок коштів Державного Бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 07.09.2007 року за №6 рп/ 2007 та від 22.05.2008 року за №10рп/2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обов'язковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до вимог абз.5 ч.І Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2748-УІ від 2 грудня 2010 року щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-УІ «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами», провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно нараховував позивачу вказані кошти в меншому розміру ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198,200,205,206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бориспіль Київської області відхилити .

Рішенням Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_3

Судді: / підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_4