Справа № 808/379/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

10 березня 2016 року Справа № 808/379/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Чуб А.І.,

третіх осіб - не з'явилися,

розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі

за позовом ОСОБА_3

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни

треті особи, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни (далі - відповідач), треті особи, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22 частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив та зазначив, що заявлене клопотання є необґрунтованим, оскільки рішення Конституційного Суду України не впливає на спірні правовідносини.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом розгляду в даній справі є рішення та бездіяльність відповідачів, пов'язані з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів, які вчинені, на думку позивача, з порушенням норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У даних правовідносинах, що склались між сторонами по справі, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України.

Аналогічний правовий висновок викладений в правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 20 січня 2015 року у справі №6-2001цс15: «Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

У відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року - «Стаття 360-7. Обов'язковість судових рішень Верховного Суду України»:

1. Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт. що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. 2. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з нормами пункту 3 частини першої статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Так, рішенням Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 у справі №826/9693/13-а ухвалено необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності в цілому Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою №13 Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року було постановлено звернутися до Конституційного Суду України з конституційним подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13. ст.ст.21,22, ч.1,4,56 ст.41 Конституції України.

За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Конституційного Суду України 10.02.2015 року Конституційний Суд України на засіданні розглянув питання щодо відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняв Ухвалу про відкриття конституційного провадження.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

У зв'язку з тим, що рішення Конституційного суду України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в цілому беззаперечно вплине як на правозастосовну практику так і на організаційно-правову структуру Фонду гарантування вкладів, зважаючи на те, що зазначений закон встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб. повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками. Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до ст.1 Закону №4452) та має застосовуватися до спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, тож питання законності (конституційності) положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має суттєве значення для правильного та об'єктивного розгляду даної справи, тому суд вважає за неможливе розгляд даної справи до розгляду Конституційним Судом України Конституційного подання щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України Конституційного подання щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6. ч.1 ст.8. ч.4 ст.13, ст.ст.21.22, ч.1,4.5.6 ст.41 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 156, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любов Олександрівни про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі №808/379/16 до розгляду Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22 частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Зобов'язати сторони повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко