Справа № 820/10834/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 лютого 2016 р. № 820/10834/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Ляшенка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект-Н"
до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області,
про зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аспект-Н", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року.

- зобов'язати відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Аспект-Н" () в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформацій базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті №194/14-03-22-05/37104767 від 25.06.2015 року;

- питання щодо розподілу судових витрат вирішити відповідно до ст.94 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає рішення та дії відповідачів неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства. Позивач стверджує, що жодних підстав для проведення документальних позапланових перевірок позивача у податкового органу не було. Підприємство не вчиняло податкових правопорушень, про які згадується в актах спірних перевірок. Викладені в актах судження інспекції є помилковими, адже не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. За таких підстав, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідачі позов не визнали. У письмових запереченнях на позов (т.6 а.с.177-187) вказали, що для проведення спірної перевірки існували об'єктивні та обґрунтовані підстави. Викладені в акті позапланової перевірки від 25.06.2015 року №194/14-03-22-05/37104767 судження ДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними, а прийняті на їх підставах податкові повідомлення-рішення - цілком обґрунтованими та правомірними. Стосовно внесення будь - яких змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "Аспект-Н", відповідачі вказали, що втручання будь - яких осіб в будь - який спосіб в процес ведення контролюючими органами інформаційних баз (внесення або видалення інформації) є протизаконним. Посилаючись на викладені доводи, відповідачі просили суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проти задоволення позовних вимог також заперечував, підтримав правову позицію інших відповідачів, та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші відповідачі - у судове засідання повноважних представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином, в порядку передбаченому ст.33-35 КАС України. Правом надати заперечення не скористались.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аспект-Н", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 37104767. (т.2 а.с.36-37).

Товариство взято на податковий облік як платника податків і станом на даний час підприємство перебуває на обліку в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (дані про взяття на облік як платника податків) та ДПІ у Московському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (як платника єдиного внеску).

На підставі наказу ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області №250 від 09.06.2015 року, відповідачем - ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект-Н" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 року в частині взаємовідносин з ТОВ "КАПІТАЛ Х"; з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "Нафтакомпані" () за період лютий 2015 року; з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти декларування та сплати акцизного податку з роздрібного продажу нафтопродуктів за період січень-березень 2015 року".

Результати перевірки оформлені актом №194/14-03-22-05/37104767 від 25.06.2015 року. (т.1 а.с.23-165).

За висновками перевірки, позивачем - ТОВ "Аспект-Н", порушено:

1) п. 185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, та п.4, п.7, п.8, п.п.15.1 п.15 наказу міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. №957 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 р. за №1235/26012, в результаті чого підприємством занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 18228050 грн., в тому числі по періодах: за лютий 2015 року на суму ПДВ 9294896 грн.; за березень 2015 року на суму ПДВ 8933154 грн.;

2) п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, та п.4, п.7, п.8, п.п.15.1 п.15 наказу міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. №957 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 р. за №1235/26012, в результаті чого підприємством зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (рядок 24 залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) в розмірі 974764 грн. за період лютий 2015 року;

3) пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.216.9 ст.206 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого підприємством занижено суму податкових зобов'язань акцизного податку з реалізації бензинів моторних та інших нафтопродуктів (легкі, середні та важкі дистиляти), визначених у п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 розділу VI ПКУ за період січень-березень 2015 року у розмірі 4272053,00 грн., в тому числі за місцем здійснення реалізації (в розрізі КОАТУУ).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 13.07.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 122396,25 грн., за основним платежем 97917,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 24479,25 грн. (т.1 а.с.190);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 43846,25 грн., за основним платежем 35077 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 8769,25 грн. (т. 1 а.с.191);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 183388,75 грн., за основним платежем 146711,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 36677,75 грн. (т. 1 а.с.192);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 22785062,50 грн., за основними платежем 18228050,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 4557012,50 грн. (т.1 а.с.193);

- № від 14.07.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 974764, 00 грн. (т.1 а.с.194);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 532487,50 грн., за основним платежем 425990,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 106497,50 грн. (т. 1 а.с.195);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 396592,50 грн., за основним платежем 31722 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 7930,50 грн. (т. 1 а.с.196);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 137323,75 грн., за основним платежем 109859 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 27464,75 грн. (т. 1 а.с.197);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 114545,00 грн., за основним платежем 91636,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 22909,00 грн. (т. 1 а.с.198);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 98733,75 грн., за основним платежем 78987,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 19746,75 грн. (т. 1 а.с.199);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 186991,25 грн., за основним платежем 149593,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 37398,25 грн. (т. 1 а.с.200);

- № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 435363,75 грн., за основним платежем 348291,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 87072,75 грн. (т. 1 а.с.201);

- Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївської області № від 13.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 699952,50 грн., за основним платежем 559962 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 139990,50 грн. (т. 1 а.с.202-203);

- ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва ГУ ДФС № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 1332023,75 грн., за основним платежем 1065619 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 266404,75 грн. (т. 1 а.с.204);

- ДПІ у Корабельному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку у сумі 205635,00 грн., за основним платежем 164508,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 41127,00 грн. (т. 1 а.с.205);

- ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку у сумі 374846,25 грн., за основним платежем 299877,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 74969,25 грн. (т. 1 а.с.206);

- Баштанською ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 140067,50 грн., за основним платежем 112054 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 28013,50 грн. (т. 1 а.с.207);

- Баштанською ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 175593,75 грн., за основним платежем 141475 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 35118,75 грн. (т. 1 а.с.208);

- Баштанською ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 134918,75 грн., за основним платежем 107935 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 26983,75 грн. (т. 1 а.с.209);

- Вознесенською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 155012,50 грн., за основним платежем 124010 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 31002,50 грн. (т. 1 а.с.210);

- Вознесенською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 106211,25 грн., за основним платежем 84969 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 21242,25 грн. (т. 1 а.с.211);

- Вознесенською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздріб торгівлі підакцизних товарів у сумі 121076,25 грн., за основним платежем 96861 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 24215,25 грн. (т. 1 а.с.212).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в актах №194/14-03-22-05/37104767 від 25.06.2015р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

За висновками, викладеними в акті перевірки, підприємством позивача не підтверджено реальність здійснення поставок товарів та об'єктивність нарахування податкових зобов'язань. Так, податкові накладні виписані контрагентами-постачальниками ТОВ "Капітал Х" та ТОВ "Нафтакомпані" з порушенням п.198.2 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, п.4 наказу Міністерства фінансів України та Порядку заповнення податкової накладної, в результаті чого, за судженням контролюючого органу, позивачем завищено суму податкових зобов'язань.

Крім того, згідно акту перевірки, ТОВ "Аспект-Н" занижено податкові зобов'язання з акцизного податку, оскільки суб'єктом господарювання документально не підтверджено достовірність віднесення вартості (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані через роздрібну мережу АЗС для комерційного використання (гр.4 додатку 6 декларації акцизного податку, в якій, відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, вказується вартість (з ПДВ) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання).

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ "Аспект-Н" (покупець) та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" у перевіреному періоді укладено декілька договорів поставки, з додатковими угодами:

- від 01.02.2015 року №НК-0016 (т.2 а.с.97-98);

- від 21.02.2015 року №НК-0161 (т.2 а.с.102-103);

- від 31.01.2015 року №НК-0003 (т.2 а.с.107-108).

Згідно п. 1.1 зазначених вище договорів, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому - товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Також п.п..4.2 вказаних договорів визначено, що товар поставляється покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: EXW - резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів.

На виконання умов договорів поставки від 01.02.2015 року №НК-0016; від 21.02.2015 року №НК-0161; від 31.01.2015 року №НК-0003 позивачем прийнято нафтопродукти (бензин автомобільний підвищеної якості А-92, паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки F тощо), що підтверджується актами приймання - передачі нафтопродуктів, листами про передачу на зберігання поставленого товару зберігачу, (т.2 а.с.100-101, 105-106, 109-110), ТОВ "Нафтокомпані" виписано податкові накладні: №1500035 від 28.02.2015 р. на суму 46218691,78 грн. (у т.ч. ПДВ 7703115,30 грн.), (т.2 а.с.112-113), №1500181 від 28.02.2015 р. на суму 14990317,34 грн. (у т.ч. ПДВ 2498386,22 грн.), (т.2 а.с.115-116), №1500022 від 28.02.2015 р. на суму 408951,40 грн. (у т.ч. ПДВ 68158,57 грн.), (т.2 а.с.118) та платіжними дорученнями: №2711 від 02.11.2015 р. на суму 408951,40 грн., №2712 від 02.11.2015 р. на суму 1209009,12 грн. (т.2 а.с.120-121).

Також судом встановлено, що між ТОВ "Аспект-Н" (покупець) та ТОВ "Капітал Х" укладено декілька договорів поставки разом з додатковими угодами:

- від 21.03.2015 року №КХ-0179 (т.3 а.с.6, 7-8);

- від 01.03.2015 року №КХ-0009 (т.3 а.с.11, 12-13).

Згідно п. 1.1 зазначених договорів, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. П.П.4.2 вказаних договорів визначено, що товар поставляється покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: EXW - резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів.

На виконання умов договору поставки від 21.03.2015 року №КХ-0179, від 01.03.2015 року №КХ-0009 позивачем прийнято нафтопродукти (бензин автомобільний підвищеної якості А-92, паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки F тощо), що підтверджується актами приймання - передачі нафтопродуктів: №00179 на суму 20796784,90 грн. (у т.ч. ПДВ 3466130,82), №00009 у сумі 32802137,93 грн. (у т.ч. ПДВ 5467022,99 грн.) (т.3 а.с.9, 14), ТОВ "Капітал Х" виписано податкові накладні: № 31013 від 31.03.2015 р. на суму 32802137,93 грн. (у т.ч. ПДВ 5467022,99 грн.), №31183 від 31.03.2015 р. у сумі 20796784,90 грн. (у т.ч. ПДВ 3466130,82 грн.) (т.3 а.с.16-17, 19-20), а також виписані позивачем платіжними дорученнями: 2813 від 04.12.2015 р. на суму 1077,17 грн., №2708 від 29.10.2015 р. на суму 10073215,10 грн., №2814 від 04.12.2015 р. на суму 22727845,66 грн., №2707 від 29.10.2015 р. на суму 20796784,90 грн. (т.3 а.с.22-25).

На виконання умов вказаних договорів поставки нафтопродуктів між ТОВ "Аспект-Н" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) укладено договір зберігання від 12.01.2015 року №4518 (т.3 а.с.137). Відповідно до п.1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.

ТОВ "Нафтокомпані", ТОВ "Капітал Х" поставив ПММ (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) тощо) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується відповідними листами про передачу на збереження поставлених нафтопродуктів (т.2 а.с.101, 106, 110, т.3 а.с. 10, 15).

На підтвердження прийняття для збереження ПАТ "Дніпронафтопродукт" поставленого товару ТОВ "Нафтокомпані", ТОВ "Капітал Х" позивачем надано до матеріалів справи акти приймання - передачі наданих послуг по договору збереження, протокол узгодження ціни (т.3 а.с.138-143).

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування в бухгалтерському обліку придбаних ПММ оборотньо - сальдові відомості по рахунку 63.1.12 (т.3 а.с.197-250), в яких відображена кредиторська заборгованість позивача перед контрагентами ТОВ "Нафтокомпані", ТОВ "Капітал Х".

Також судом встановлено, що фізичне переміщення придбаного позивачем ПММ не здійснювалося, оскільки придбаний позивачем у його контрагентів товар вже знаходився на складі ПАТ "Дніпронафтопродукт", з яким позивач уклав договір збереження.

Для подальшого використання придбаних ПММ шляхом роздрібної торгівлі позивачем укладено договори оренди АЗС, що підтверджується відповідними договорами, актами приймання - передачі (т. 4 а.с.17-115).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ на АЗС позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом:

- №4524 від 12.01.2015 р., укладеного між ТОВ "Аспект-Н" та ПАТ "Дніпронафтопродукт" разом з додатковою угодою (т.3 а.с.144, 145)

- №26 від 12.01.2015 р., укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" разом з додатковими угодами (т.3 а.с.149-151),

- №4556 від 13.01.2015 р., укладеного між позивачем та ТОВ "Днєпртрансойл" (т.3 а.с.157), а також надано акти приймання - передачі щодо зазначених перевізників (т.3 зв. бік а.с.146-147, а.с.148, 152-156, 158-161), товарно - транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), складені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТН (нафтопродуктів), товарно - транспортні накладні (т.2 а.с. 122-250, т.3 а.с.1-5, т.3 а.с.26-136).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" та ТОВ "Капітал Х" відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Також судом встановлено, що придбані позивачем товари у ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х" були реалізовані в подальшому на орендованих АЗС, а також ТОВ ВТФ "Авіас", ТОВ "КВЕСТІН", ТОВ "ТОП БІЗНЕС ІНВЕСТ", ТОВ "ЧАТТАНУГА", ТОВ "АЙЛЕНД АЛЬЯНС", ТОВ"ГАСТОНИЯ", ТОВ "ВАЛЬЕХО", ТОВ "ТОРРЕОН ЛТД", ТОВ "МОДЕСТО ЛТД", ТОВ"МАРРЕРО", ТОВ"ДОТАН", ТОВ "ОГАТА СЕРВІС", ТОВ "ГРИНВИЛЛ", а також роздрібної торгівлі фізичним особам.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х", включена до складу податкового кредиту та відображена в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період лютий-березень 2015р., а також включена до складу акцизного податку, що відображено у відповідній податкових деклараціях, поданих до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ТОВ "ДНЄПРОТРАНСОЙЛ" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Аспект-Н" прийняло ПММ та послуги за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Також судом встановлено, що на підтвердження подальшої реалізації придбаних у з ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х" ПММ в період лютий-березень 2015 року, відповідно, позивачем надано первинні документи по контрагенту - покупцю:

- ТОВ ВТФ "Авіас", а саме: договори поставки, укладені між позивачем та контрагентами - покупцями, акти приймання - передачі придбаних ТММ у позивача, податкові накладні, виписані позивачем, товарно - транспортні накладні, товарно - транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), складені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), видаткові накладні, сертифікати якості ТММ, (т.4 а.с.119-162);

- ТОВ "КВЕСТІН", ТОВ "ТОП БІЗНЕС ІНВЕСТ", ТОВ "ЧАТТАНУГА", ТОВ "АЙЛЕНД АЛЬЯНС", ТОВ"ГАСТОНИЯ", ТОВ "ВАЛЬЕХО", ТОВ "ТОРРЕОН ЛТД", ТОВ "МОДЕСТО ЛТД", ТОВ"МАРРЕРО", ТОВ"ДОТАН", ТОВ "ОГАТА СЕРВІС", ТОВ "ГРИНВИЛЛ", а саме: листи - повідомлення щодо придбання ПММ на АЗС за готівкові кошти (т.4 а.с.203-214), а також зазначені обставини підтверджуються відповідними реєстрами виданих податкових накладних.

Також позивачем надані первинні документи щодо оприбуткування придбаних ПММ для подальшої реалізації на орендованих позивачем АЗС, а саме: договори оренди АЗС, змінні звіти на АЗС, чеки на відпуск ПММ тощо. (т.5 а.с.40-109).

Докази, які містяться в матеріалах справи, не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на отримання безпідставної податкової вигоди.

Факт наявності у позивача - ТОВ "Аспект-Н" матеріально - технічних ресурсів, підтверджується договорами оренди автозаправних станцій, актами приймання передачі, що свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основного виду діяльності - роздрібної торгівлі паливом та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом "б" п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше дата відвантаження товарів.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п.198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. "а" п 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Згідно п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до положень п. 7.5.6 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв'язку України , Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, визначено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Згідно п. 7.5.7 зазначеної Інструкції, ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Пунктом 7.5.8 зазначеної інструкції, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х", ТОВ ВТФ "Авіас", ТОВ "КВЕСТІН", ТОВ "ТОП БІЗНЕС ІНВЕСТ", ТОВ "ЧАТТАНУГА", ТОВ "АЙЛЕНД АЛЬЯНС", ТОВ"ГАСТОНИЯ", ТОВ "ВАЛЬЕХО", ТОВ "ТОРРЕОН ЛТД", ТОВ "МОДЕСТО ЛТД", ТОВ"МАРРЕРО", ТОВ"ДОТАН", ТОВ "ОГАТА СЕРВІС", ТОВ "ГРИНВИЛЛ", є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ПММ у контрагентів ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х" та придбання послуг у контрагентів ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ТОВ "ДНЄПРОТРАНСОЙЛ" було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме: оптової торгівлі пальним, яка направлена на отримання доходу, що підтверджуються наданими позивачем первинними документами з контрагентом - покупцем ТОВ ВТФ "Авіас", що підтверджується первинними документами, а саме: договорами оренди автозаправної станції, актами приймання передачі, змінними звітами АЗС, журналами обліку надходження нафтопродуктів на АЗС, чеками на відпуск ПММ кінцевим покупцям та листами - повідомленнями контрагентів - покупців щодо здійснення заправки ПММ .

З огляду на надані позивачем докази та обставини, встановлені на їх підставі в їх сукупності та взаємозв'язку, а саме, надання позивачем первинних документів, які підтверджують реальність господарської операції, спрямовані на фактичні зміни, у відповідності до змісту здійсненого правочину, в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі позивача, суд дійшов висновку про те, що вказані угоди мають реальний характер.

Перевіряючи правомірність висновків акту перевірки відповідача щодо заниження ТОВ "Аспект-Н" податкових зобов'язань з акцизного податку, оскільки суб'єктом господарювання документально не підтверджено достовірність віднесення вартості (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані через роздрібну мережу АЗС для комерційного використання (гр.4 додатку 6 декларації акцизного податку, в якій, відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, вказується вартість (з ПДВ) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання), суд зазначає наступне.

Положеннями п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що реалізацією суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об'єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України).

Згідно п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Таким чином, для цілей сплати акцизного податку до "суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі" відноситиметься суб'єкт господарювання за наявності наступних ознак:

1) здійснення продажу товарів, зазначених в пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме: пива, алкогольних напоїв (алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД - пп. 14.1.5 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України), тютюнових виробів (тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування - пп.14.1.252 п.14 ст.14 Податкового кодексу України), промислових замінників тютюну, а також деяких паливо-мастильних матеріалів, перелік яких зазначено в пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України;

2) Продаж безпосередньо громадянам або іншим кінцевим споживачам для некомерційного використання, в тому числі на об'єктах громадського харчування.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Мінфіну від 23.01.2015 №14 "Про затвердження форми декларації акцизного податку, в графі 4 додатку 6 до декларації акцизного податку зазначається вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Однак, ані Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку, ані Податковий кодекс України не містить визначення поняття "некомерційного використання".

В той же час, положеннями п.п.14.1.36 ПК України та ст.42 Господарського кодексу України надано визначення поняттю "підприємництво" та "господарська діяльність".

Згідно із ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.36 ПКУ, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, будь-яке підприємство (юридична особа, крім неприбуткових організацій), купує нафтопродукти для комерційного використання у власній господарській діяльності.

На підставі викладеного позивач вважає, що словосполучення "комерційне використання" означає використання для цілей підприємницької діяльності, як виробничої так і невиробничої, у протиставленні до некомерційного використання - тобто використання не для цілей підприємницької діяльності, а для побутових та інших особистих потреб.

При цьому реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків (абзаци перший та другий п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено, що може проводитися як роздрібна торгівля, так і торгівля нафтопродуктів суб'єктам господарювання через мережу АЗС.

Суд погоджується з такими доводами позивача та враховуючи викладене, зазначає, що позивач не зобов'язаний в даному випадку сплачувати акцизний податок при реалізації нафтопродуктів через мережу АЗС іншим юридичним особам для їх комерційного використання.

Судом в ході судового розгляду також встановлено, що позивач у перевіреному періоді здійснював роздрібну торгівлю нафтопродуктів через орендовані ним АЗС, а також реалізацію ПММ контрагентами - покупцями, що підтверджується наданими позивачем до суду договорами, листами - повідомленнями, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних тощо.

Таким чином, позивачем було дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та від'ємне значення суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "НАФТАКОМПАНІ", ТОВ "Капітал Х", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум від'ємного значення, а також позивачем було дотримано вимоги Податкового кодексу України щодо декларування акцизного податку, на підтвердження чого позивачем надано суду декларації з акцизного податку. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не бере до уваги посилання відповідача в акті перевірки на податкову інформацію Борівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області по ТОВ "Нафтокомпані" щодо фінансово - господарських відносин з платниками податків за липень - серпень 2014 року, жовтень - грудень 2014 року та січень - лютий 2015 року від 07.04.2015 року №15/10-04-22-20/37391261 (т.6 а.с.22-81) та податкову інформацію Основ'янської ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області стосовно ТОВ "КАПІТАЛ Х" по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "Фортуна Х" за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 року від 29.04.2015 р. №3636/7/20-38-22-04-04 (т.6 а.с.82-98), а також висновки, викладені в акті Основ'янської ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №2047/20-38-22-01-04/37365100 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Капітал Х" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ "Фортуна" за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 та відображенню в податковій звітності" (т.6 а.с.100-175), оскільки, Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість сум витрат у січні - березні 2015 року та від'ємного значення суми ПДВ в період січень - березень 2015 року, відповідно до первинних бухгалтерських документів, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, прийняті необґрунтовано та не у відповідності до вимог чинного законодавства, через що позовні вимоги в цій частині про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Аспект-Н" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті від 25.06.2015р. №194/14-03-22-05/37104767, суд зазначає наступне.

На виконання вимог суду, ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області надані фактичні дані на підтвердження внесення результатів спірних перевірок до автоматизованої інформаційної системи. (т.6 а.с.18-21).

Зважаючи, що акти перевірки є одним із джерел податкової інформації, суд зазначає, що інформація, що міститься в актах перевірок, використовується контролюючими органами виключно в порядку ст. 74 ПК України, за вимогами якої податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ), податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів".

Згідно п. 2.1. наказу Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" існуючі інформаційні системи, в тому числі АС "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок".

Відповідно до п.п. 3.1.3.7 п. 3.1.3 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013, № 165 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця", з метою виявлення та упередження можливих порушень податкового законодавства при камеральній (електронній) перевірці проводиться: зіставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією, отриманою від митних органів та з інших джерел. При цьому враховуються результати автоматизованого зіставлення (наказ N 85) даних додатка 5 до декларації, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по мірі впровадження відповідного програмного забезпечення).

Таким чином, існує взаємодія податкових органів при опрацюванні розшифровок інформаційних баз даних та їх використання при проведенні перевірок та прийняття за їх результатами рішень.

Пунктом 1.1. Методичних рекомендацій № 165 визначено, що ці Методичні рекомендації запроваджуються в органах Міністерства доходів і зборів України з метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов'язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення.

Відповідно до п.п.2.5.6. Методичних рекомендацій № 165, до впровадження у промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" за результатами проведеного аналізу та зіставлення даних автоматизованого контролю податкової звітності, інформації з інших джерел формується Висновок про наявність значної кількості ризиків після проведеної камеральної перевірки, які будуть підставою для прийняття рішення про проведення планової/позапланової документальної виїзної/невиїзної перевірки (далі - Висновок). Після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" Висновок формується в електронному вигляді разом з актом/довідкою про результати електронної камеральної перевірки.

З наведених положень Методичних рекомендацій № 165 випливає, що вони стосуються порядку організації та проведення камеральних перевірок платників податків, і наявність значної кількості ризиків після проведеної камеральної перевірки будуть підставою для прийняття рішення про проведення саме документальної перевірки платника податків (планової чи позапланової, виїзної чи невиїзної).

Відповідно до висновків актів, та витягу з АІС "Податковий блок" судом встановлено, що інформацію, викладену в актах відповідач вніс до інформаційної системи "Податковий блок", зокрема інформацію в частині зменшення обсягів податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість позивача.

Наведене свідчить про те, що відповідач змінив дані, задекларовані позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток, що суперечить загальним засадам оподаткування та нормам Податкового кодексу України.

Податковий орган, як контролюючий орган, може змінити задекларовані платником податків дані податкової звітності лише шляхом визначення суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, у випадках, передбачених пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України. Сама по собі здійснена ДФС податкова кваліфікація операцій не може бути підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку ст. 54 ПК України та його узгодження.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Отже, інформація, викладена у електронних базах даних стосовно позивача може бути використана податковим органом при перевірці контрагентів, що може призвести до погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмови його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

За правилами пункту 86.1 статті 86 названого Кодексу, результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 та пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Інформаційна система "Податковий блок", що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит було створено з метою удосконалення процесу адміністрування податків .

Ця система призначена для виконання основних завдань органів ДПС, як-от: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

З урахуванням того, що в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок" підлягають відображенню виключно задекларовані платником податку у податкових деклараціях показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, слід дійти висновку про протиправність дій податкового органу у вказаній частині. Самі лише висновки акту перевірки не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість та враховуючи помилковість висновків акта, суд приходить до висновку, що ДФС зобов'язана вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі актів перевірки, та відновити в зазначених базах показники податкової звітності позивача та відповідно про необхідність задоволення позовних вимог у цій частині.

Зважаючи, що позовні вимоги в цій частині позивачем пред'явлені як до ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва Миколаївської області та ДПІ у Московському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області (інспекції, на обліку в яких знаходиться позивач), так і до одночасно до податкових інспекцій, які виносили податкові повідомлення-рішення та в яких позивач на податковому обліку не знаходиться, суд доходить наступних висновків.

Враховуючи, що позивач знаходиться на основному місці обліку в Державній податковій інспекції в Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, а в Державній податковій інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області обслуговується лише як платник єдиного внеску, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, суд вважає доцільним задовольнити позовну вимогу позивача в цій частині тільки щодо ДПІ в Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Окремо суд зазначає, що для позивача основним контролюючим органом на час розгляду справи є ДПІ у в Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, який і відповідає за інформацію, що внесена до бази даних на рівні ДФС України.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд повинен керуватися критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України та перевіряти чи дотримувався суб'єкт владних повноважень, приймаючі (вчиняючи) рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект-Н" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення: Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, Вознесенської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, ДПІ у Корабельному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва ГУ ДФС Миколаївської області № від 14.07.2015 року, Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, № від 13.07.2015 року, Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 13.07.2015 року, Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, № від 14.07.2015 року, №004512204 від 14.07.2015 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Аспект-Н" () в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформацій базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті №194/14-03-22-05/37104767 від 25.06.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 08 лютого 2016 року.

Суддя Панченко О.В.