Справа № 22-а-24018/11
Суддя: Голуб С. А.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА Іменем України

"09"листопада 2011 р. м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів:

Головуючого Приходька К.П. суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії.

ВСТАНОВИЛА:

2 0 січня 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської воласті про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Києво- Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязання зробити перерахунок пенсії.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2010 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, судове рішенням та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необгрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія судців знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, рганів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФУ у Києво- Святошинському районі Київської області та одержує пенсію як постраждалий від наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та являється інвалідом 1 групи.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які гостріжлали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2. З, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б)

is I

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи "у редакції, що діяла, на момент виникнення спірних правовідносин, особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 1 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом із тим, судом першої інстанції встановлено, що при нарахуванні позивачу пенсії відповідач в порушення вимог законодавства керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, слід зазначити, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Таким чином, відповідачем не правомірно нараховувалася основна та додаткова пенсія позивачу в меншому розмірі ніж це передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України 'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без

задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції-без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198. 200. 205 та 206 КАС України.

колегія суддів.

УХВАЛИЛА:

.Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районні Київської області -залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2010

року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути

оскаржена до Вищого адміністративноготивного суду України протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді