Справа № 2-а-924/10
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-924/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

при секретарі Дасюк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Менського взводу ВДАІ ОСОБА_3 про скасування рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звертаючись до суду з адміністративним позовом до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Менського взводу ВДАІ ОСОБА_3, просить поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, скасувати постанову серії СВ №036782 від 27.09.2009 року по справі про адміністративне правопорушення.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2009 року інспектором Бобер Д.П. було винесено постанову за порушення ч.2 ст.122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 430 грн. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки законодавець не відносить моторолер до категорії «транспортні засоби». Зазначає, що у відповідності до ст..122 КУпАП, відповідальність настає у разі керування саме транспортними засобами. Вказує, що про наявність постанови дізнався 30.04.2010 року від державного виконавця, у звязку з чим пропустив строк на оскарження постанови. Крім того, 27.09.2009 року він знаходився за межами території України, зокрема у Російській Федерації.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, при цьому посилалися на обставини викладені в позові. Вважають, що адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами, а моторолер до таких не відноситься. Позивач зазначив, що в день винесення постанови він знаходився у Російській Федерації, в протоколі та постанові стоїть не його підпис.

У судове засіданні відповідач та представник відповідача не зявилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, у відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України, визнав можливим справу розглянути у відсутності представника відповідача, відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши адміністративну справу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.09.2009 року інспектором ДПС Менського взводу ОСОБА_3 складено протокол серії СВ № 034462 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 27.09.09 року о 12 год. 40 хв. в м. Чернігові керуючи моторолером MARS-50 на перехресті вул. Глібова Красносільського здійснив зупинку на заборонений сигнал світлофору для надання переваги в русі, чим порушив вимоги п.16.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність по ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.22).

На підставі вказаного протоколу, інспектором ВДАІ ОСОБА_3 27.09.2009 року винесена постанова серії СВ № 036782, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн. (а.с.3).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, доказом поважних причин пропуску строку зазначає, що не отримував копії оскаржуваної постанови та на момент винесення постанови знаходився в Російській Федерації. Однак, із товарного чеку від 27.09.2009 року (а.с.13), який надав позивач як доказ, не вбачається, що саме позивач перебував в Російській Федерації. Крім того, судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав під розписку 27.09.2009 року, про що свідчить його підпис в постанові, до суду з позовом звернувся 07.05.2010 року. Таким чином, суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду, але це не є підставою для відмови у позові, оскільки відповідачі не заявили про застосування цього строку.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями), транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Транспортні засоби поділяються на механічні та немеханічні. До немеханічних транспортних засобів також відносяться і мопеди. Мопед - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об'ємом до 50 куб.см; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об'ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

А тому посилання позивача та його представника про те, що законодавець не відносить моторолер до категорії «транспортні засоби» не можуть бути взяті судом до уваги.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії СВ № 034462 від 27.09.2009 року, відповідно до якого позивач ознайомився з його змістом, будь-яких заперечень та пояснень по суті порушення не зазначив. А тому суд приймає вказаний протокол як належний та допустимий доказ по справі про адміністративне правопорушення.

Поясненням позивача суд дає критичну оцінку і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки позивачем не представлено жодних належних доказів на підтвердження його доводів.

Беручи до уваги, що постанова серії СВ 036782 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, винесена інспектором ДАІ ОСОБА_3, в межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами по справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави для скасування даної постанови.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.3, 11,17, 69-71, 94, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, ст. 283-284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, через суд який виніс постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова Н.В.МАСЛЮК