Справа № 826/27530/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2016 року № 826/27530/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві
до Дочірнього підприємства "Науково-виробничий центр "Арктика-М" ВАТ "Київський завод "Аналітприлад"
про стягнення заборгованості в розмірі 173443,64 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову в строк до 18 січня 2016 або у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати до суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Вищевказана ухвала суду від 23 грудня 2015 року, яку була направлена відповідачеві по справі, однак 15 січня 2016 року відправлення повернулось, що підтверджується відміткою в рекомендованому поштовому відправленні. Станом на час розгляду справи жодних заперечень проти позовної заяви або інших клопотань від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до п.11 ст.35 КАС вважається належно одержаною) Відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Статтею 11 Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено фінансування Фонду за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 765, здійснюється капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян, у тому числі застрахованих у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Пунктом 5 і Порядку встановлено, що суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі ліквідації суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута, перераховуються ліквідатором (арбітражним керуючим) робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому суб'єкт підприємницької діяльності - банкрут перебуває на обліку.

Встановлення КМУ порядку надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадку ліквідації страхувальника означає, що при ліквідації підприємство, яке у процесі своєї діяльності заподіяло шкоду життю чи здоров'ю працівників, зобов'язане внести до Фонду належну потерпілим грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає Фонду змогу забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах які ліквідовані без правонаступника.

Позивач, у зв'язку із припиненням Дочірнього підприємства «Науково- виробничий центр «Арктика-М» (далі - Відповідач) Відкритого акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад», керуючись вимогами зазначеного Порядку, здійснив розрахунок суми капіталізованих платежів щодо ОСОБА_1 (далі - потерпілий), що зазнав трудового каліцтва під час перебування у трудових відносинах з Відповідачем, про що був складений відповідний акт, та який перебуває на обліку у Позивач, як потерпілий від нещасного випадку на виробництві.

Розрахунок суми платежів, що підлягають капіталізації, був здійснений з урахуванням необхідності виплати потерпілому майбутніх платежів (щомісячних страхових виплат).

Під час розрахунку суми капіталізованих платежів щодо потерпілого ОСОБА_1 Позивачем були враховані: відсоток втрати професійної працездатності, розмір щомісячної виплати втраченого заробітку (страхової виплати), вік на момент здійснення капіталізації та показник середньої очікуваної тривалості життя (років) до віку потерпілого на момент здійснення капіталізації.

Сума капіталізованих платежів для виплати потерпілому майбутніх страхових виплат була розрахована за формулою:

РЩСВ (грн.) х СОТЖ (років) х 12 (місяців) = СКП (грн.), де:

- РЩСВ - розмір щомісячної страхової виплати;

- СОТЖ - середня очікувана тривалість життя;

- СКП - сума капіталізованого платежу.

1039,83 грн. х 13,90 років х 12 місяців = 173443,64 грн., де:

- 1039,83 грн. - розмір щомісячної страхової виплати потерпілому на момент здійснення капіталізації;

- 13,90 років - показник середньої очікуваної тривалості життя чоловіків в Україні які досягли 63-річного віку;

- 173443,64 грн. - сума капіталізованого платежу для здійснення потерпілому майбутніх страхових виплат.

Відповідно до складеного розрахунку капіталізованих платежів Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу 173443,64 грн. (сто сімдесят три тисячі чотириста сорок три грн. 64 коп.) капіталізованих платежів.

Щодо використання при здійсненні розрахунку капіталізованих платежів вимог вищезазначеного Порядку повідомляємо, що виконання вимог щодо сплати капіталізованих платежів до Фонду є обов'язком страхувальника, що ліквідується, та не залежить від порядку та підстав проведення ліквідації юридичної особи, зокрема, чи за рішенням її засновників (учасників) чи у порядку, встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Така ж правова позиція викладена і в постанові Верховного суду України від 26.06.2012 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

За змістом частини третьої статті 110 ЦК України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною другою статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

В межах строку для пред'явлення кредиторських вимог, Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію від 03.11.2015 року за вих. № 04- 08/6713-14 з вимогами щодо визнання кредитором на вищезазначену суму капіталізованих платежів та її сплати. До претензії були додані розрахунок капіталізованих платежів та копії документів на підтвердження кредиторських вимог.

Відповідно до частини другої статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 № 2240-ІІІ, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів (стаття 9 Закону № 2240-ІІІ).

Згідно із статтею 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", страхувальник, відповідно до цього Закону - це, зокрема, роботодавець (власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників, у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні) - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", джерелами формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, щорічно за поданням Кабінету Міністрів України встановлюється Верховною Радою України відповідно для роботодавців і застрахованих осіб у відсотках.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування за безготівковими розрахунками - день подання до установи банку розрахункових документів на перерахування страхових внесків на рахунок Фонду; у разі сплати готівкою - день внесення коштів до банківської установи чи відділення зв'язку для перерахування на рахунок Фонду.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

В частині другій статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" зазначено, що не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем, на день розгляду цього спору, суду не надано.

Згідно із абзацами 4 - 5 частини сьомої Перехідних положень Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV, до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, враховуючи, що заборгованість по сплаті страхових внесків до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Києві у розмірі 173443, 63 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, оскільки доказів зворотнього, суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 71, 158-163, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Науково-виробничий центр "Арктика-М" ВАТ "Київський завод "Аналітприлад" (03067, Київ, вул. Полковника Шутова, 16) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Києві (03067, Київ, вул.. Виборзька, 70) кошти в сумі 173 443 грн. 64 коп. (сто сімдесят три тисячі чотириста сорок три грн. 63 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.І. Добрянська