Справа № 2а/0470/15725/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ К/9991/49169/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, третя особа - Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому, після уточнення позовних вимог, просив скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 14 жовтня 2011 року № 192 о/с дск в частині його звільнення з органів внутрішніх справ України за підпунктом «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), та поновити його на роботі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року поновлено ОСОБА_4 строк на звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2012 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Дніпропетровським міським управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області подано письмові заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач та третя особа по справі просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 13 жовтня 2011 року № 2249 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Жовтневого та Красногвардійського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС», за порушення дисципліни, що виразилося у самовільному проведенні 11 жовтня 2011 року відпрацювання території міста Дніпропетровська, безпідставному, без залучення понятих та складання відповідного протоколу, здійсненні особистого огляду ОСОБА_5, нереєстрації зібраних з цього приводу матеріалів до ЖРЗПЗ, неслужбових стосунках з останнім, а також перебуванні 12 жовтня 2011 року на службі у стані алкогольного сп'яніння, оперуповноваженого сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 наказано звільнити з органів внутрішніх справ України за підпунктом «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення № 114.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 14 жовтня 2011 року № 192 о/с дск «По особовому складу» старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, з 14 жовтня 2011 року звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення № 114.

Підставою для накладення на позивача такого виду дисциплінарного стягнення слугував висновок про результати службового розслідування від 13 жовтня 2011 року за фактом порушення дисципліни оперуповноваженими сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та лейтенантом міліції ОСОБА_6

Службовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2011 року оперуповноваженими сектору карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та лейтенантом міліції ОСОБА_6, які були відряджені до прокуратури Дніпропетровської області та Красногвардійського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, відповідно, без вказівки на те безпосереднього керівництва, було здійснено відпрацювання міста Дніпропетровська, під час якого, приблизно 15:00 години, безпідставно зупинено ОСОБА_5 та без залучення понятих і складання протоколу проведено його особистий огляд. Під час огляду у ОСОБА_5 виявлено речовину рослинного походження, схожу на наркотичну, у зв'язку з чим в нього відібрано письмове пояснення. Однак, надалі працівники міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дану подію до ЖРЗПЗ не зареєстрували, вступили з ОСОБА_5 у неслужбові стосунки з метою отримання грошової винагороди за вирішення питання про непритягнення його до відповідальності, передбаченої чинним законодавством України. Крім того, 12 жовтня 2011 року виявлено факт перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на службі у стані алкогольного сп'яніння.

У статті 7 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 565-XII) закріплено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до цього Закону. У своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 1 статті 18 Закону № 565-XII встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (стаття 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV; далі - Дисциплінарний статут).

У статті 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до положень статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій вірно обґрунтували свої доводи посиланням на положення Закону № 565-XII, Дисциплінарного статуту, Положення № 114, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, схваленого колегією Міністерства внутрішніх справ України 5 жовтня 2000 року № 7км/8, та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 1996 року № 18, дійшовши за встановленими обставинами висновку про доведеність порушення позивачем службової дисципліни, за що відповідачем правомірно накладено на ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, врахувавши при цьому, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності та наявність у нього незнятого дисциплінарного стягнення.

Суди правильно вказали на безпідставність посилання ОСОБА_4 при розгляді цієї справи на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього, оскільки це не виключає наявного дисциплінарного правопорушення та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, третя особа - Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про поновлення на роботі - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.