Справа № 804/5227/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2016 рокусправа № 804/5227/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

позивача : - Кривошеїна І.О., дов. від 30.12.15 р.

відповідача: - Гагарський А.П., дов. від 29.02.16 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 р. у справі № 804/5227/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 Публічне акціонерне товариство "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського" звернулось до суду з адміністративним позовом до в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Державної фіскальної служби України форми «Р» від 07.04.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 49674,46 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України форми «Р» від 07.04.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 9 934,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків митного органу щодо невірної класифікації товару та, як наслідок, заниження ставки ввізного мита, оскільки всі зазначені коди товару повністю відповідають супровідним документам та є такими, що визначено згідно до чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 р. у справі № 804/5227/15 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано невірним визначенням коду товару, що призвело до заниження ввізного мита, в зв'язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення винесено відповідачем правомірно та обґрунтовано. В своїх обґрунтуваннях, суд першої інстанції послався на наявність рішення Дніпропетровської митниці про визначення коду товару від 10.04.15 р. № КТ-140-2014, відповідно до якого змінено код та опис товару, задекларованого підприємством , а з урахуванням права контролюючих органів на проведення донарахування зобов'язань, в випадку зміни коду товару , зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 р. у справі № 804/5227/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не приділив уваги тому факту, що код товару визначений позивачем по раніше винесеним митним органом рішенням про встановлення коду товару, коли митним органом відбирались зразки та проби товару та визначався вірний код товару згідно до діючої класифікації. При цьому скаржник вказує на те, що товар з даним кодом, вже перевірено відповідачем під час митного оформлення і будь-яких рішень щодо відмови у митному оформленні митним органом не приймалось.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представниками сторін підтримані правові позиції щодо суті спору, надані ґрунтовні пояснення та заперечення на доводи апеляційної скарги. Представником позивача, з посиланням на очевидні помилки, допущені судом першої інстанції, зазначено про безпідставність вчиненого податковим органом донарахування, навіть при тому, що рішення митного органу про зміну коду товару, позивачем не оскаржено. Зазначено про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги спростував, просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" вимог законодавства України з питань державної митної справи за окремими МД, за результатами якої складено акт № 1104/15/5393056 від 19.03.2015 (а. с.13-19).

За висновками вищевказаного акту перевірки Товариством порушено:

- положення Закону України «Про митний тариф України» в частині невірної класифікації товару та ч.4 ст.280 Митного кодексу України при застосуванні заниженої ставки та суми ввізного мита при митному оформленні товарів «випалені периклазові (вогнетривкі) складові плити для шиберних затворів сталерозливних ковшем» за МД, наведеними у таблиці 1 акту перевірки;

- п.190.1 ст.190 ПК України, результаті чого занижено суму податку па додану вартість при ввезенні товару.

07.04.2015 на підставі даного акту перевірки та відповідно до п.п.54.3.6 п.54 ст.54 ПК України ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності» у розмірі 49 674,46 грн. (а. с.30);

- № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 9 934,89 грн. (а. с.31).

Не погодившись з вищевказаними рішеннями, ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" не підлягають задоволенню з таких підстав:

З приводу встановлених обставин, та наявних матеріалів справи, слід зазначити, що завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Також відповідно до ч.14 ст.354 МК України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

За приписами п.п.54.3.6 п.54 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Отже, відповідач, як контролюючий орган у сфері митної справи, мав повноваження щодо проведення перевірки, донарахування ввізного мита та сум ПДВ, застосування штрафу.

Щодо суті виявленого порушення, то, як вбачається з акту перевірки від 19.03.2015, висновки відповідача стосуються порушення Товариством вимог митного законодавства України в частині невірної класифікації товару та застосуванні, при цьому, заниженої ставки ввізного мита при ввезенні товарів на митну територію України, що спричинило невірне визначення податкового зобов'язання підприємства, як суб'єкта податкової відповідальності (власника товару, що ввозився на Україну) у розумінні Податкового кодексу України, при митному оформленні товару: «випалені периклазові (вогнетривкі) складові плити для шиберних затворів сталерозливних ковшем» за МД, наведеними у таблиці 1 акту перевірки, на загальну суму 59 609,35 грн. у т. ч. мито - 49 674,46 грн., ПДВ 9 934,89 грн.

До такого висновку контролюючий орган дійшов з огляду на наступні обставини:

Позивачем відповідно до контракту № DТН-047-12 від 16.05.2012, укладеного з Dalmond Trade House Ltd (Кіпр), придбався товар, постачання якого здійснювалось на умовах DAP-UA-ст.Горяінове, № 1, а саме: «Випалені периклазові (вогнетривкі) складові плити шиберних затворів сталерозливних ковшем, які складаються з плити під вкладиш, виготовленої на основі спечених переклазових порошків (вміст МgО (93,5-94,3)%); та периклазового вкладиша, виготовленого на основі плавленого переклаза (вміст МgО (98,3-98,5)%). ТТ-0-2008: марка Dalgat P961NS № 5x60 (далі - Товар).

Товариством подавалась до митного оформлення Товару декларація з визначенням коду товару за УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 5 %) МД № 110080000/2014/108090 від 03.04.2014.

10.04.2015 Дніпропетровською митницею прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-140-2014, яким змінено код та опис задекларованого Товариством Товару на код УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 10%), з огляну на яке декларант відкликав за заявою від 17.04.2014 вищевказану МД №110080000/2014/108090 від 03.04.2014.

При цьому відповідачем під час перевірки встановлено, що предметом визначення коду Товару, за яким прийнято рішення про зміну коду товару згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 5 %) на код згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 10 %) є ідентичний за характеристиками товар, оформлений також за МД №110080000/2013/112674 від 24.05.2013, № 110080000/2013/112999 від 28.05.2013, №110080000/2014/103610 від 18.02.2014. В акті перевірки від 19.03.2015 року, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, дата рішення № КТ-140-2014 вказана помилково, в частині зазначення року прийняття . Фактично рішення № КТ-140-2014 прийнято 10.04.2014 р.

Дані обставини сторонами у справі не заперечуються, що в силу приписів ч.3 ст.72 КАС України звільняє їх від доказування цих обставин перед судом.

Так, враховуючи рішення Дніпропетровської митниці про визначення коду товару від 10.04.2014 № КТ-140-2014, відповідач, при визначенні податкових зобов'язань за МД № 110080000/2013/112674 від 24.05.2013, № 110080000/2013/112999 від 28.05.2013, №110080000/2014/103610 від 18.02.2014, встановив заниження позивачем сум ввізного мита в результаті невірної класифікації товару, що призвело до невірного нарахування ввізного мита на загальну суму 49 674,46 грн.

Відповідно ч.4 ст.69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України та Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України», а саме, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Правила), відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до ч.4 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

Товарній підкатегорії відповідає ставка ввізною мита 10 % відповідно до Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України».

Поряд з цим колегія суддів зауважує, що докази оскарження позивачем та скасування рішення Дніпропетровської митниці про визначення коду товару від 10.04.2015 № КТ-140-2014 в матеріалах справи відсутні, що свідчить про погодження позивача з визначеним даним рішенням кодом Товару.

У відповідності до ч.4 ст.266 МК України зазначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

За визначенням пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Таким чином, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за недостовірність зазначених у ній відомостей щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД та розміру належних до сплати податків. І той факт, що під час митного оформлення не було виявлено порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.

За приписами п.187.8 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно п.190.1 ст.190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Отже, з урахуванням фактичних обставин, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем порушені вимоги митного законодавства України в частині невірної класифікації товару та застосуванні при цьому заниженої ставки ввізного мита при ввезенні товарів на митну територію України, що спричинило невірне визначення податкового зобов'язання підприємства, як суб'єкта податкової відповідальності (власника товару, що ввозився на Україну) у розумінні Податкового кодексу України, при митному оформленні Товару за митними деклараціями на загальну суму 59 609,35 гри., у т. ч. мито - 49 674,46 гри., ПДВ - 9 934,89 грн.

Норми діючого законодавства передбачають можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри , що під час пропуску товарів через митний кордон України допущено порушення законодавства України.

Судова колегія зауважує, що в даній справі у відповідача відповідно до діючого законодавства є повноваження на визначення та донарахування податкового зобов'язання , та з урахуванням наявності рішення митного органу від 10.04.2014 № КТ-140-2014, не оскарженого позивачем, були наявними підстави, визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків, шляхом проведення дій , з урахуванням приписів Податкового Кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення форми "Р" № та № від 07.04.2015 винесені ГУ ДФС у Дніпропетровській області правомірно, що свідчить про обґрунтованість відмови суду першої інстанції у задоволенні позову ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського".

Виходячи з вищезазначеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, та не дають підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 р. у справі № 804/5227/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 р. у справі № 804/5227/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко