Справа № 816/952/15-а
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 березня 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/952/15-а
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Єресько Л.О.,
секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 24 березня 2015 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Полтавській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві, у якій просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку грошового забезпечення позивача за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС в липні-серпні 1986 року;
- зобов'язати відповідача надати позивачу оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні-серпні 1986 року виходячи з: використання коефіцієнту кратності 3, 4, 5, а не 2, 3, 4 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи щодобово; розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 4, 5 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015, позов задоволено повністю.
Визнано дії Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку грошового забезпечення за період з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року протиправними.
Зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 05 червня 1986 року, постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, а також наказів МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року, № 0149 від 26 травня 1986 року, № 0189 від 30 червня 1986 року, постанови Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань і ВЦРПС № 153/10-43 від 07 травня 1986 року, вказівки УПО МВС № 3/7/1587 від 17 грудня 1986 року та МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986 року, та видати довідку про грошове забезпечення з урахуванням перерахунку.
16.02.2016 від позивача надійшла заява про постановлення додаткового судового рішення у справі №816/952/15-а, оскільки постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 не вирішено частину позовних вимог, які були предметом судового розгляду, і, на думку позивача, не були вирішені судом.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив ухвалити додаткове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що при вирішенні заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду, розгляд заяви просив проводити без його участі.
Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, про розгляд заяви повідомлене належним чином.
Згідно з частиною третьою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.
Заслухавши пояснення заявника, розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та прийняття додаткової постанови з таких підстав.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення /частина друга статті 168 Кодексу адміністративного судочинства/.
Судом встановлено, що у поданій до суду позовній заяві позивач, окрім іншого, просив зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні-серпні 1986 року виходячи з:
- використання коефіцієнту кратності 3, 4, 5, а не 2, 3, 4 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС;
- застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи щодобово;
- розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби;
- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 4, 5 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року /т. 1, а.с. 67/.
Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 25.05.2015 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, однак не вирішив питання щодо складових грошового забезпечення позивача, як про те було зазначено у прохальній частині позовної заяви /т. 1, а.с. 201-208/.
Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.09.2015 залишив постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 без змін /т. 1, а.с. 256-260/.
Матеріалами справи у їх сукупності підтверджено, що суд досліджував докази та обставини з приводу вищенаведених позовних вимог, однак рішення за результатами їх розгляду не ухвалив.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених пунктом 1 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.
Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача надати позивачу оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні-серпні 1986 року виходячи з: використання коефіцієнту кратності 3, 4, 5, а не 2, 3, 4 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи щодобово; розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 4, 5 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року, суд виходить з такого.
Суд зазначає, що умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).
Так, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у I зоні небезпеки у 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Разом з цим, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Крім того, пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
Також постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.
Крім того, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць /підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7/.
Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).
На підставі вказівки МВС СРСР від 21.10.1986 №1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17.12.1986 №3/7/1587 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.
Окрім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.
Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.
Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Матеріалами справи підтверджено, що капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебував 32 доби у І-й зоні небезпеки ЧАЕС /т. 1, а.с. 17/.
Як встановлено зі змісту витягу з наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 16.09.1986 №105 "По особовому складу" на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді старшого інженера випробувальної пожежної лабораторії відділу пожежної охорони УВС /т. 1, а.с. 80 - зворот/.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців з нарахуванням премії у розмірі 60% тарифної ставки, що повинна бути підвищена на 100%, тобто вдвічі, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням кратності І-ї зони небезпеки та обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, понад середньомісячної заробітної плати, у порівняннями із установленими чинним законодавством нормами.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача надати позивачу оновлену довідку про грошове забезпечення в зоні ЧАЕС у липні-серпні 1986 року виходячи з: використання коефіцієнту кратності 3, 4, 5, а не 2, 3, 4 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6, а не за 8 годин роботи щодобово; розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 4, 5 в окремих зонах небезпеки ЧАЕС; подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року належить задовольнити.
Окрім того, суд враховує, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 встановлено обмеження, відповідно до якого розмір премії для одного працівника не повинен перевищувати 400 рублів на місяць понад установлені максимальні розміри премій. А тому, розрахунок премії позивачу має здійснюватись з урахуванням наведеної норми.
А відповідно до приписів постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 служба у вихідні дні мала оплачуватись у подвійному розмірі (з урахуванням коефіцієнту кратності відповідно до зони небезпеки ЧАЕС).
При цьому суд також враховує, що відповідно до наявної у матеріалах справи довідки /т. 1, а.с. 17/ у період з 25.07.1986 по 25.08.1987 позивач перебував у І-й зоні небезпеки ЧАЕС.
Оскільки наведені положення мають важливе значення при вирішенні даного спору, суд, керуючись приписами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, прийняти в адміністративній справі №816/952/15-а додаткову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про зобов'язання видати оновлену довідку про грошове забезпечення у зоні ЧАЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986; зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виходячи з:
- використання коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС;
- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово;
- розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;
- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7;
- подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року з урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС.
Керуючись статтями 7-11, 69, 71, 86, 158-163, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.
Прийняти в адміністративній справі №816/952/15-а додаткову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про зобов'язання видати оновлену довідку про грошове забезпечення у зоні ЧАЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986.
Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виходячи з:
- використання коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС;
- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово;
- розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;
- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7;
- подвоєння оплати в вихідні дні 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року з урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС.
Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 15.03.2016.
Суддя Л.О. Єресько