Справа № 813/6606/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року №813/6606/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Каранця Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) фінансові санкції у сумі 17 000,00 грн., застосовані згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій від 09.09.2015 року №43/2100/НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28.08.2015 року працівниками ГУ ДФС у Львівській області було проведено перевірку павільйону відповідача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки було складено акт, яким встановлено зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру.

На підставі акта перевірки начальником ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення №43/2100/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, згідно з яким, до відповідача на підставі абз.11 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за «зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання». Відповідач фінансові санкції в добровільному порядку не сплатив, тому позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 заборгованість по фінансових санкціях в сумі 17 000,00 грн.

Ухвалою судді від 31 грудня 2015 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

У зв'язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, ухвалою судді від 14.01.2016 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №813/6606/15.

Згідно ухвали судді від 08 лютого 2016 року, розгляд справи було призначено у судовому засіданні (відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримав й просив суд позов задовольнити.

Відповідач із невідомих суду причин у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у контролюючих органів як платник податків.

Судом із матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу №527 від 19.08.2015 року «Про проведення фактичної перевірки», направлень №№300, 301 від 19.08.2015 року, 25.08.2015 року працівниками ГУ ДФС у Львівській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці торгового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач, про що складено акт №13/139/2100/НОМЕР_1 від 25.08.2015 року про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. Вказаним актом перевірки були зафіксовані, зокрема, порушення: вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), а саме - здійснено зберігання алкогольних напоїв (пива) в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання; п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме - не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації /зберігання.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

За зазначене правопорушення передбачені санкції, встановлені ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», згідно якої до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

На підставі акта перевірки уже 09.09.2015 року начальником ГУ ДФС у Львівській області було прийнято рішення №43/2100/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до відповідача на підставі абз.11 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за «зберігання алкогольних напоїв в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання». Рішення №43/2100/НОМЕР_1 від 09.09.2015 року про застосування фінансових санкцій було надіслано відповідачу, згідно із супровідним листом від 10.09.2015 року №4365/10/13-01-21/02-11, рекомендованим листом, свідченням чого є наявна у матеріалах справи копія фіскального чеку.

У судовому засіданні судом з'ясовано, що правом на оскарження до суду рішення про застосування фінансових санкцій відповідач не скористався, доводів щодо його необґрунтованості не надав, його законність ФОП ОСОБА_2 також не заперечив ні під час цього розгляду справи, ні раніше.

При цьому, відповідачем суму визначених штрафних санкцій, згідно рішення ГУ ДФС у Львівській області №43/2100/НОМЕР_1 від 09.09.2015 року у передбачені законодавством строки сплачено не було, внаслідок чого у нього виник борг в сумі 17 000,00 гривень.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті (за якою зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чиним законодавством), сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У той же час, відповідачем ні відзиву на позовну заяву, ні жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати фінансових санкцій до суду надано не було.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору у даній справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до бюджету заборгованість по фінансових санкціях у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 березня 2016 року.