Справа № 807/2439/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 876/12783/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у справі за позовом Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про примусове стягнення активів в рахунок погашення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

09.07.2013 року Свалявська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просила звернути стягнення на активи відповідача по погашенню заборгованості в загальній сумі 26344,31 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв'язку із несплатою належних бюджету податків, згідно даних особових рахунків, які ведуться відділом обліку та звітності Воловецького відділення Свалявської МДПІ за ФОП ОСОБА_1 станом на 10.06.2013 року рахується заборгованість до бюджету в сумі 26344,31 грн. З метою ліквідації вказаної заборгованості, Воловецьким відділенням Свалявської МДПІ 17.01.2011 року відповідачу було вручено податкову вимогу № 19/2400/НОМЕР_1 для термінового проведення погашення бюджетної заборгованості. Однак, відповідач не провів ніяких заходів по ліквідації заборгованості.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено. Звернено стягнення на активи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 26344,31 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 26344,31 грн., який станом на час розгляду адміністративної справи відповідачем не сплачений та підлягає стягненню.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.04.2001 року Воловецькою держадміністрацією було зареєстровано відповідача, як фізичну особу-підприємця, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (а.с.6).

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 26344,31 грн., а саме: по податку на додану вартість на загальну суму 20853,80 грн., в тому числі 14843,00 грн. основного платежу, 31,54 грн. пені та 5979,26 грн. штрафних санкцій; по податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності на загальну суму 3540,51 грн., в тому числі 3529,27 грн. та 11,24 грн. пені; по сплаті збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 1020,00 грн.; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 450,00 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки в сумі 480,00 грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості (а.с. 5) та обліковою карткою платника (а.с. 53-68).

У відповідності до ст. 59 ПК України позивачем відповідачеві 17.01.2011 року було вручено податкову вимогу за № 19/2400/НОМЕР_1 (а.с. 52). Однак, відповідачем не вживалися заходи по погашенню податкової заборгованості.

Станом на час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції борг відповідачем не сплачений.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність у відповідача непогашеного податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та (або) грошового зобов'язання та (або) пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та (або) пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення - рішення або будь - яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

За відповідачем рахується непогашена заборгованість по податку на додану вартість на загальну суму 20853, 80 грн., яка включає в себе 14843,00 грн. основного платежу, 31,54 грн. нарахованої пені та 5979,26 грн. штрафних санкцій, що підтверджується обліковою карткою платника (а.с. 53-68).

Відповідачем було подано до позивача податкову декларацію з податку на додану вартість від 15.04.2011 року, у відповідності до якої за березень 2011 року самостійно задекларовано до сплати 2275,00 грн. (а.с. 18-19). Відповідачем було тільки частково сплачено заборгованість по податковій декларації з податку на додану вартість від 15.04.2011 року, а відтак непогашеною залишається заборгованість в розмірі 1923,30 грн.

Позивачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість. Результати даної перевірки відображено в Акті від 07.03.2013 року за № 61/1700/НОМЕР_1 (а.с. 15), у відповідності до якого відповідачеві було донараховано суму податку на додану вартість в розмірі 1490,80 грн.

На підставі даного Акту позивачем було прийнято податкове повідомлення рішення від 07.03.2013 року за №000053706, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 1818,50 грн. (а.с. 16).

Також, позивачем було проведено документальну планову перевірку дотримання відповідачем вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року. Результати даної перевірки відображено в Акті перевірки від 06.12.2010 року за № 15/1700/НОМЕР_1 (а.с. 21-46).

На підставі зазначеного Акту від 06.12.2010 року за № 15/1700/НОМЕР_1, позивачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 21.12.2010 року, у відповідності до якого визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 17112,00 грн., в тому числі 11408,00 грн. основного платежу та 5704,00 грн. штрафних санкцій (а.с. 51).

Крім того, на підставі Акту від 06.12.2010 року за № 15/1700/НОМЕР_1 позивачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.12.2010 року, у відповідності до яких за відповідачем рахуються наступні заборгованості, а саме: заборгованість по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 3540,51 грн., в тому числі 3529,27 грн. основний платіж та 11,24 грн. сума несплаченої пені, заборгованість по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 1020,00 грн. (а.с. 50) та по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки в сумі 480,00 грн. (а.с. 49).

Також, за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 450,00 грн. Вказана заборгованість підтверджується податковою декларацією про доходи за 2010 рік за № 13569 від 09.02.2011 року (а.с.7-8) та уточнюючою декларацією про майновий стан і доходи за № від 05.03.2013 року (а.с.9-13).

З матеріалів справи слідує, що відповідачем не були оскаржені вище вказані податкові повідомлення - рішення, а тому сума грошового зобов'язання вважається узгодженою.

Згідно із п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.п. 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки відповідач добровільно не погасив спірну суму податкового боргу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення такого в судовому порядку.

Щодо покликань апелянта на ймовірність оскарження податкових повідомлень-рішень від 21 грудня 2010 року протягом 1095 днів після отримання таких рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення податковою службою грошового зобов'язання за результатами перевірки платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Тобто у разі відсутності з боку платника податків дій щодо оскарження повідомлення-рішення, на десятий календарний день за днем його отримання, сума грошового зобов'язання стає узгодженою. Саме на десятий календарний день сума, визначена у рішенні відображається у картці особового рахунку платника з відповідного податку та у разі, якщо на ньому немає переплати становиться податковим боргом.

Крім того, судове оскарження суми узгодженого податкового зобов'язання після настання термінів сплати (хоча і в межах строків давності) не повертають таким зобов'язанням статус неузгодженого і не зупиняє процедури погашення, в тому числі примусового стягнення податкового боргу. Таким чином, несплачена сума узгодженого податкового зобов'язання перетворюється на податковий борг, який може бути примусово стягнуто з платника податків. У разі ж скасування судом відповідного податкового повідомлення-рішення сплачені (стягнені) в рахунок погашення податкового боргу суми можуть бути повернені платнику податку.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 95.1 ст. 95 цього Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

А згідно з п. 95.2 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено, що податковий борг стягується з рахунків відповідача, відкритих у банківських установах.

Незважаючи на це, суд першої інстанції не врахував вимог зазначеної норми, а саме не конкретизував в оскаржуваній постанові, що стягнення податкового боргу слід здійснити з рахунків ФОП ОСОБА_1, відкритих у банківських установах, допустивши помилкове застосування норм матеріального права, що однак не призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, правильно вирішивши спір по суті, неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у справі № 807/2439/13-а - змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини постанови в наступній редакції:

Стягнути з рахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(вул. Центральна, буд.84, Підполоззя, Воловецький район, Закарпатська область, 89121, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), відкритих в банківських установах, що його обслуговують, податковий борг в розмірі 26344 (двадцять шість тисяч триста сорок чотири) грн. 31 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін