Справа № 820/32/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 березня 2016 р. Справа № 820/32/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Мараєвої О.В.,

за участю: представника позивача - Петрова О.Г.,

представника відповідача - Ковальчука Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс Україна", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13 липня 2015 року №.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ПрАТ «Філіп Морріс Україна» отримано акт №16/28-09-42-10/00383231 від 26 червня 2015 року, на підставі висновків якого контролюючим органом сформовано та винесено податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року №. На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та необґрунтованим, а отже підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник відповідача, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що контролюючим органом під час проведення перевірки повноти визначення податкового кредиту при взаємовідносинах з ПП «Центро-строй» та ТОВ «Будсоюз» встановлено порушення податкового законодавства позивачем, що стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення. Таким чином позовні вимоги ПрАТ «Філіп Морріс Україна» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, Приватне акціонерне товариство «Філіп Морріс Україна», перебуває на обліку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС згідно з пунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.05.2015 року №264 та від 27.05.2015 року №276 проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт №16/28-09-42-10/00383231 від 26 червня 2015 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» (код ЄДРПОУ- 00383231) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток підприємства за 2014 рік та з податку на додану вартість: по взаємовідносинам з ТОВ «Мейнстрім» (код ЄДРПОУ - 32913258) за жовтень 2014 року та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за листопад 2014 року, січень 2015 року та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за січень 2015 року, по взаємовідносинам з ТОВ «Брайтс діджитал комунікейшнс» (код ЄДРПОУ - 38291412) за грудень 2014 року та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за грудень 2014 року, по взаємовідносинах з ПП «Центро-строй» (код ЄДРПОУ - 33122206) за грудень 2014 року та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за грудень 2014 року, по взаємовідносинам з ТОВ «Будсоюз» (код ЄДРПОУ - 30428408) за грудень 2014 року та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за грудень 2014 року» (т. 1 а.с. 22-67).

Відповідно до висновків акту №16/28-09-42-10/00383231 від 26 червня 2015 року контролюючим органом встановлено порушення підприємством позивача вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту за грудень 2014 року у розмірі 280298, 85 грн; п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за грудень 2014 року на суму 280298, 85 грн. Підприємством занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового ) на суму 280298,85 грн за грудень 2014 року - 280298,85 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 420448, 50 грн (т. 1 а.с. 68).

Позивач, ПрАТ «Філіп Морріс Україна», не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 13 липня 2015 року № скористався правом на оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, шляхом подання до контролюючого органу скарг.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, посадові особи платника податків мають право протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання примірника акту перевірки подати до органу державної податкової служби заперечення до акту перевірки.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року №, Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників прийнято рішення №22627/10/2810104-33 від 02.10.2015 року про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу платника податків без задоволення (т.1 а.с. 70-74).

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем було направлено скаргу на податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України. Рішенням від 11.02.2015 року за №26400/6/94-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення (т.1 а.с. 75-78).

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях вказав, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки щодо не підтвердження факту виконання робіт ТОВ «Абріс-дизайн» на адресу ПП «Центро-строй» та ТОВ «Будсоюз» та в свою чергу ПП «Центро-строй» та ТОВ «Будсоюз» на адресу ПрАТ «Філіп Морріс Україна», а отже, такі роботи не постачались та не надавались. У зв'язку з чим первинні документи не мають юридичної сили. Висновок контролюючого органу щодо не підтвердження факту виконання робіт на ланці ґрунтується на наявній у контролюючого органу податковій інформації від 15.05.2015 року №1632/7/20-31-22-03-12 щодо ТОВ «Абріс-дизайн», код ЄДРПОУ- 33900957, звітні періоди декларування ПДВ грудень 2013 року та жовтень 2014 року - січень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами за період з 01.12.2013 по 31.12.2013 року та з 01.10.2014 по 31.01.2015 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень - рішень на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

З аналізу акту №16/28-09-42-10/00383231 від 26 червня 2015 року виявлено, що фахівцями відповідача здійснено перевірку господарських правовідносин позивача з його контрагентами - ТОВ «Мейстрім» (код ЄДРПОУ - 32913258), ТОВ «Брайтс діджитал комунікейшнс» (код ЄДРПОУ - 38291412), ПП «Центрстрой» (код ЄДРПОУ - 33122206), ТОВ «Будсоюз» (код ЄДРПОУ - 30428408) та встановлено порушенням позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ПП «Центрстрой» та ТОВ «Будсоюз».

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що позивачем укладались договори з ПП «Центро-строй» (код ЄДРПОУ - 33122206) та ТОВ «Будсоюз» (код ЄДРПОУ - 30428408), ПрАТ «Філіп Морріс Україна» отримано від зазначених контрагентів послуги за для виконання робіт в рамках будівельного проекту модернізації системи опалення з виділенням в окремі контури прямоточної вентиляційної установки та теплової завіси з підігрівом теплоносія локальними тепловими пунктами, який було розроблено на основі технічного завдання у відповідності до положень ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», а також «Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж» від 14.02.2007 року.

ПрАТ «Філіп Морріс Україна» укладено договір № РМU/10-128 від 23 листопада 2010 р., відповідно до умов якого ПП «Центро-строй» (виконавець) зобов'язувався якісно і в погоджений сторонами строк виконати роботи на об'єктах ПрАТ «Філіп Морріс Україна» (замовник). Детальний опис робіт, місце проведення робіт, технічне завдання та вартість робіт вказується в специфікації до договору, яка є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.1. сторонами визначено, що здача-приймання виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту приймання-здачі виконаних робіт. Ціна договору визначена пунктом 3.1, відповідно до якого за виконані роботи замовник сплачує виконавцю суму, вказану у відповідній специфікаціїї договору. Замовник зобов'язується сплатити роботи, виконані у відповідності до даного договору, протягом 14 календарних днів з дати рахунку-фактури виконавця, за умови отримання замовником відповідної податкової накладної, та підписання акту сторонами. Оплата здійснюється шляхом банківського переводу на рахунок виконавця, вказаний у договорі.

Сторонами підписано додаткову угоду №2 від 06.10.2014 року до договору №РМU/10-128 від 23 листопада 2010 р., якою сторонами визначено викласти у новій редакції п.1.1 договору, а саме зазначити, що у випадку якщо вартість робіт становить менш ніж 100000,00 грн, то детальний опис робіт, адреси об'єктів, на яких здійснюються роботі, вартість робіт та інші умови виконання робіт за згодою сторін вказується у офіційних замовленнях замовника. Також п. 3.1 щодо оплати робіт Договору викладено у новій редакції.

На виконання Договору № РМU/10-128 від 23 листопада 2010 р. між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ПП «Центро-строй» було підписано Специфікацію № 48 від 12 серпня 2014 р., Специфікацію № 50 від 22 вересня 2014 р. та Специфікацію № 51 від 09 жовтня 2014 р., а також позивачем направлено замовлення № від 18 грудня 2014 р. (т. 1 а.с. 81-82; 85-86; 93-94; 96), які стосувалися виконання робіт з модернізації систем опалення та вентиляції позивача. В таких специфікаціях сторонами було узгоджено деталізований обсяг робіт, строки та погоджену вартість робіт.

Судом з огляду наявних в матеріалах справи специфікацій судом встановлено, що сторонами визначено у останніх об'єкт замовника та його адресу, вартість робіт, матеріали та обладнання, перелік робіт та строк виконання робіт, а отже сторонами погоджено істотні умови.

Представником позивача під час судового розгляду справи надано пояснення та зазначено, що на виконання Договору № РМU/10-128 від 23 листопада 2010 р., ПП «Центро-строй» виконував для позивача роботи в рамках будівельного проекту модернізації системи опалення з виділенням в окремі контури прямоточної вентиляційної установки та теплової завіси з підігрівом теплоносія локальними тепловими пунктами. В рамках даного проекту ПП «Центро-строй» виконувало роботи з модернізації систем опалення та вентиляції.

Судом встановлено, що виконавцем договірні зобов'язання були виконані в повному обсязі. А отже, на підтвердження виконання робіт з модернізації систем опалення та вентиляції, а також на підтвердження факту вчинення господарських операцій з виконання робіт ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ПП «Центро-строй» було підписано наступні акти виконаних робіт: по Специфікації № 48 від 12 серпня 2014 р. сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 85 від 08 грудня 2014 р. на суму 434415,94 грн., в т.ч. ПДВ - 72402,66 грн; по Специфікації № 50 від 22 вересня 2014 р. позивачем та ПП «Центро-строй» було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 84 від 08 грудня 2014 р. на суму 2133780,48 грн., в т.ч. ПДВ - 355630,08 грн; по Специфікації № 51 від 09 жовтня 2014 р. сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі наданих послуг № 95 від 19 грудня 2014 р. на суму 47609,93 грн., в т.ч. ПДВ - 7934,99 грн; по замовленню ПрАТ «Філіп Морріс Україна» № від 18 грудня 2014 р. позивачем та ПП «Центро-строй» було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг № 96 від 19 грудня 2014 р. на суму 66621,60 грн., в т.ч. ПДВ - 11103,60 грн.

За виконані роботи ПП «центр-строй» направлено позивачу рахунки-фактури: № 57 від 08 грудня 2014 р.; № 58 від 08 грудня 2014 р.; № 60 від 19 грудня 2014 р.; № 61 від 19 грудня 2014 р.;

На підтвердження оплати робіт виконаних ПП «Центро-строй» позивачем надано до суду платіжні доручення: № 1129626 від 22 грудня 2014 р. на суму 2133780,48 грн.; № 1129627 від 22 грудня 2014 р. на суму 434415,94 грн.; № 1133364 від 31 грудня 2014 р. на суму 47609,93 грн; № 1133363 від 31 грудня 2014 р. на суму 66621,60 грн.

ПП «Центро-строй» виписано податкові накладні на користь ПрАТ «Філіп Морріс Україна» № 1 від 08.12.2014 р. на суму 2133 780,48 грн., в т.ч. ПДВ - 355630,08 грн.; № 2 від 08.12.2014 р. на суму 434 415,94 грн., в т.ч. ПДВ - 72402,66 грн.; № 4 від 19.12.2014 р. на суму 47609,93 грн., в т.ч. ПДВ - 7934,99 грн.; № 5 від 19.12.2014 р. на суму 66 621,60 грн., в т.ч. ПДВ - 11 103, 60 грн.;

Суд зазначає, що податкові накладні оформлені належним чином та відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ТОВ «Будсоюз» укладено 14 липня 2009 р. договір № 509-031Н, відповідно до умов якого ТОВ «Будсоюз» (виконавець) зобов'язувався виконати якісно і в погоджений сторонами строк роботи на об'єктах ПрАТ «Філіп Морріс Україна» (замовник). Детальний опис робіт, місце проведення робіт, технічне завдання та вартість робіт вказується в специфікації до договору, яка є його невід'ємною частиною. Пунктом 2.1. сторонами визначено, що здача-приймання виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту приймання-здачі виконаних робіт. Ціна договору визначена пунктом 3.1, відповідно до якого за виконані роботи замовник сплачує виконавцю суму, вказану у відповідній специфікаціїї договору . Замовник зобов'язується сплатити роботи , виконані у відповідності до даного договору, протягом 14 календарних днів з дати рахунку-фактури виконавця, за умови отримання замовником відповідної податкової накладної, та підписання акту сторонами. Оплата здійснюється шляхом банківського переводу на рахунок виконавця, вказаний у договорі.

На виконання договору № 509-031Н від 14 липня 2009 р. позивачем та ТОВ «Будсоюз» було підписано Специфікацію № 13 від 03 листопада 2014 р. та Специфікацію № 14 від 12 грудня 2014 р., які стосувалися виконання робіт з реконструкції нежитлових будівель ПрАТ «Філіп Морріс Україна», що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Калініна, 85. В таких специфікаціях сторонами узгоджено деталізований обсяг робіт, строки та погоджену сторонами вартість робіт.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що виконавцем за договором виконано договірні зобов'язання а отже, сторонами підписано акти виконаних робіт, а саме: по Специфікації № 13 від 03 листопада 2014 р. складено та підписано акт № 23 виконаних робіт по реконструкції нежитлових будівель ПрАТ «Філіп Морріс Україна» по вул. Калініна, 85 на суму 214145,59 грн., в т.ч. ПДВ - 35690,93 грн.; по Специфікації № 14 від 05 грудня 2014 р. складено та підписано акт № 24 виконаних робіт по реконструкції нежитлових будівель ПрАТ «Філіп Морріс Україна» по вул. Калініна, 85 на суму 119580,00 грн., в т.ч. ПДВ -19930,00 грн.

За виконані роботи ТОВ «Будсоюз» направлено позивачу рахунки-фактури: № СФ-0000011 від 16 грудня 2014 р. та № СФ-0000012 від 16 грудня 2014 р.

На підтвердження оплати робіт виконаних ТОВ «Будсоюз» позивачем надано до суду платіжні доручення: 1133101 від 30 грудня 2014 р. на суму 214145,59 грн. та № СФ-0000012 від 16 грудня 2014 р.

ТОВ «Будсоюз» виписано податкові накладні на користь ПрАТ «Філіп Морріс Україна» № 1 від 16.12.2014 р. на суму 214145,59 грн., в т.ч. ПДВ - 35690,93 грн. та № 2 від 16.12.2014 р. на суму 119580,00 грн., в т.ч. ПДВ - 19930,00 грн.

Суд зазначає, що податкові накладні оформлені належним чином та відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Як видно з наведених документів між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ПП «Центрострой», ТОВ «Буд-союз» існували реальні господарські відносини, які полягали у виконанні робіт за договорами на виконання робіт. Ці господарсько-правові відносини були оформлені згідно чинного законодавства.

Суд зазначає, що матеріали справи містять пояснювальні записки працівників позивача, зі змісту яких встановлено, що роботи з влаштування фундаменту та монтажу пиловидаляючої систему «Donaldson» виконувались генеральним підрядником ПП «Центрострой» відповідно до проекту розробленого ПП «Сігма Інжиніринг», на підтвердження виконання до суду надано акт пуско-налагоджувальних робіт від 09.06.2015 року.

Також матеріали справи містять пояснення щодо модернізації системи опалення будівель ПрАТ «Філіп Морріс Україна», з яких встановлено, що до виконання робіт з автоматизації залучались працівники ТОВ «Елетен».

З наявних в матеріалах справи пояснень аналітика технічного відділу ОСОБА_3 судом встановлено, що реконструкція нежитлових приміщень ПрАТ «Філіп Морріс Україна» за адресою: вул. Калініна, 85, в м. Харкові здійснювалось як власними працівниками, так і субпідрядними організаціями, а саме: ТОВ "Виробнича компанія Стронг», КП «Харківспецпром».

Крім того, суд зазначає, що позивачем надано до суду копії загального журналу робіт, журналу зварювальних робіт, журналу вхідного контролю матеріалів, виробів і конструкцій, журналу авторського нагляду за будівництвом.

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що спірні правочини укладений між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечить закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, дані договори визнаються судом належними та допустимими доказами наявності між позивачем та контрагентом позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Таким чином судом встановлено, що договори між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та його контрагентами укладені відповідно до вимог діючого законодавства та відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Сторони договору погодили всі істотні умови і між ними була досягнута домовленість щодо його виконання. Виконання договорів підтверджується первинними документами, тобто договірні зобов'язання фактично були виконані і оплачені ПрАТ «Філіп Морріс Україна», а значить договори між позивачем та його контрагентами мають реальний характер.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ст.198.6 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та ТОВ "Будсоюз" та ПП «Центро-Строй» виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними. Сторони претензій одна до одної не мали.

Відповідно до ст.201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України)

Таким чином, позивачем виконані всі умови для формування податкового кредиту. Суд звертає увагу на те, що податкові накладні відповідають вимогам закріпленим в ст.201 Податкового кодексу України.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з законодавством ПрАТ «Філіп Морріс Україна» мало право включити до податкового кредиту грошову суму, яка обчислюється виходячи із господарсько-правових відносин з ТОВ «Будсоюз» та ПП «Центро-Строй».

Щодо посилань контролюючого органу на здійснення робіт за укладеними позивачем договорами іншими працівниками, які не визначені у звітах за формою 1-ДФ наданих ПП «Центрострой» до Основ'янської ОДПІ м. Харкова за ІІІ- ІV квартал 2014 та у звітах ТОВ «Будсоюз», суд зазначає, що до виконання робіт контрагентами позивача також залучались працівники інших підприємств на умовах договорів підряду, субпідряду.

Крім того, суд зазначає, що розбіжності щодо перебування зазначених відповідачем працівників не можуть слугувати підставою для визнання нікчемними господарських відносин позивача з контрагентами ТОВ «Будсоюз», ПП «Центрострой».

Щодо посилань відповідача на податкову інформацію від 15.05.2015 року №1632/7/20-31-22-03-12 щодо ТОВ «Абріс-дизайн», код ЄДРПОУ- 33900957, звітні періоди декларування ПДВ грудень 2013 року та жовтень 2014 року - січень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами за період з 01.12.2013 по 31.12.2013 року та з 01.10.2014 по 31.01.2015 року, суд зазначає наступне.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року, а також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

При цьому суд зазначає, що представником відповідача надано до суду довідку від 27.03.2015 року №34/20-16-22/30428408 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "БУДСОЮЗ", код за , щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПрАТ «Філіп Морріс Україна» , їх реальності та повноти відображення в обліку за грудень 2014 року, відповідно до якої не встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від ПАТ «Філіп Морріс України», а також податкова інформація від 17.04.2015 року №3315/7/20-38-22-03-04 на запит відповідача, відповідно до якої ПП «Центрострой» за грудень 2014 року та АІС «Податковий блок» вбачається, що розбіжності по податковому кредиту та податковим зобов'язанням в розрізі контрагентів в частині завищення податкового кредиту відсутні; податкова інформація в т.ч. матеріали перевірок контрагентів по ланцюгу постачання на час дослідження відсутня.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року № не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13 липня 2015 року №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн 74 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (код ЄДРПОУ - 39779935).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.