Справа № 462/59/16-а
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/59/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Кирилюка А.І., при секретарі Фрейдун А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 264 від 18.05.2015 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_1». Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваним розпорядженням її зобов'язано демонтувати два металевих гаражі розміром 2,75х4,50 м, розміром 2,50х4,50 м самочинно встановлених на землях комунальної власності міста біля будинку АДРЕСА_1 позивач мотивує позовні вимоги тим, що вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_3 у 1962 році вселилася в квартиру АДРЕСА_1. В 1989 році в подвір'ї вказаного будинку її чоловіком ОСОБА_3 були встановленні два металеві збірно-розбірні гаражі розміром 2,75х4,5 м. та 2,5х4,5 м. Адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.152 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 340 грн. 03.02.2012 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_3 сплатив штраф, що стверджується копією квитанції про оплату штрафу.

08.05.2014 року відповідачем винесено розпорядження №282 «Про самочинне будівництво, здійснене ОСОБА_3.», відповідно до п.2 якого ОСОБА_3 зобов'язано в термін до 01.07.2014 року демонтувати два металевих гаражі розміром 2,75х4,5 м та 2,5х4,5 м. самочинно встановлених на землях комунальної власності міста біля будинку АДРЕСА_1 06.07.2014 року ОСОБА_3 помер.

18.05.2015 року без врахування раніше прийнятого розпорядження від 08.05.2014 року №282 «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_1» відповідно до п.2 якого ОСОБА_1 зобов'язано в термін до 15.06.2015 року демонтувати два металевих гаражі розміром 2,75х4,5 м та 2,5х4,5 м. самочинно встановлених на землях комунальної власності міста біля будинку АДРЕСА_1

Позивач покликається на те, що прийняте відповідачем розпорядження є незаконним, так прийняте з порушенням норм чинного законодавства та без врахування всіх обставин справи. Зокрема не взято до уваги, що вказане розпорядження прийнято на підставі акт ЛКП «Сяйво»від 14.04.2015 року, яким не встановлено хто саме встановив вказані гаражі та хто користується ними, не скеровано попередження винній особі, не притягнуто до адміністративної відповідальності таку особу.

Вказане розпорядження позивач отримала 13.11.2015 року, разом з ухвалою про відкриття провадження по справі №462/6310/15-ц. . В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному, додатково пояснив, що він є сином позивачки та є користувачем одного з двох гаражів, другим гаражем користується їх родич ОСОБА_4, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність такого, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

У ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири на вул.Алмазній, 7/19 у м. Львові.

Відповідно до постанови №521 від 26.12.2011 року адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 самовільно влаштував два металеві гаражі біля будинку АДРЕСА_1, чим порушив п.20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.11).

03.02.2012 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Скибою Р.В. винесено постанову ВП №31018893 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 13).

ОСОБА_3 сплатив штраф, що стверджується копією квитанції про оплату штрафу (а.с.12).

Згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №282 від 08.05.2014 року «Про самочинне будівництво, здійснене ОСОБА_3.», відповідно до п.2 якого ОСОБА_3 зобов'язано в термін до 01.07.2014 року демонтувати два металевих гаражі розміром 2,75х4,5 м та 2,5х4,5 м. самочинно встановлених на землях комунальної власності міста біля будинку №19 на вул.Алмазній у м. Львові (а.с.14).

ОСОБА_3 помер 06.07.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №364946 виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.15).

Згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №264 від 18.05.2015 року «Про самочинне будівництво, здійснене ОСОБА_1», відповідно до п.2 якого ОСОБА_1 зобов'язано в термін до 15.06.2015 року демонтувати два металевих гаражі розміром 2,75х4,5 м та 2,5х4,5 м. самочинно встановлених на землях комунальної власності міста біля будинку АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до приписів ч.1 ст.19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.2.1, 2.6, 2.7 Положення про врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, яке затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835 відповідальність за своєчасне виявлення, попередження і вжиття заходів щодо припинення самочинного будівництва покладається на уповноважених посадових осіб та інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

На особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження (додається), протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Адміністративна комісія, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі.

Акт - попередження у всіх випадках самочинного будівництва складається на момент його виявлення, тобто негайно, та реєструється у журналі реєстру самочинного будівництва (форма довільна). У справах, які належать до повноважень інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, районні адміністрації скеровують акти-попередження у вказану інспекцію для прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, при винесенні розпорядження відповідачем не було встановлено хто є власником (користувачем) самочинно зведеного об'єкта та хто його побудував, а відтак кого необхідно зобов'язати знести самочинно зведений об'єкт.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №264 від 18.05.2015 року винесено на підставі акту ЛКП «Сяйво» від 14.04.2015 року яким встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_2 самовільно влаштували на землях міськземфонду на прибудинковій території два металевих гаражі (а.с. 10). Однак у вказаному акті не встановлено хто саме збудував вказані гаражі, оскільки зі слів представника позивача ОСОБА_6, він користується одним з вказаних гаражів, а іншим - ОСОБА_4, но не позивач ОСОБА_1. Суд приймає до уваги такі покази представника позивача до уваги.

Уповноваженою особою не складено акту-попередження, винну особу не притягнуто до адміністративної відповідальності, чим порушено вимоги Положення про врегулювання питань самочинного будівництва к м. Львові, яке затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835.

Відповідно до статті 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

З аналізу цієї статті зрозуміло, що зобов'язати знести самочинне будівництво можна лише особу, яка здійснила самочинне будівництво.

Так, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у данному випадку свій процесуальний обов'язок не виконав, вищенаведені доводи не спростував, належність йому земельної ділянки під самовільно збудованими об'єктами не підтвердив.

У відповідності до вимог ст.162 КАС України у разі задоволенні адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв оскаржуване розпорядження №264 від 18.05.2015 року «Про самочинне будівництво ОСОБА_1» необгрунтовано, в порушення прав та законних інтересів позивача, на підставі неперевірених, недостовірних даних, без врахування того, що самочинне будівництво не було здійснено позивачем, позивач не користується гаражами, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а оскаржене розпорядження - скасуванню, як протиправне.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджуєвсі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на зазначене, на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів місцевого бюджету слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 18, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 264 від 18.05.2015 року «Про самочинне будівництво, здійснене ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 487,20 грн. понесених судових витрат за рахунок коштів місцевого бюджету.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.І.Кирилюк

Оригінал постанови.