Справа № 826/23687/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти”

до

1. Київської міської митниці Державної фіскальної служби України

2. Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про

визнання протиправною відмови, зобов’язання вчинити дії, стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 14 грудня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав; відповідачі своїх представників до суду не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 14 грудня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ “Еколан Інгредієнти” звернулось до Київської міської митниці із заявою про повернення коштів від 07 вересня 2015 року №359, в якій просило: вчинити всі необхідні дії пов’язані з поверненням TOB “Еколан Інгредієнти” надмірно сплачених до Державного бюджету України коштів в сумі 40 599,15 грн. (в тому числі податок на додану вартість в розмірі 31 106,54 грн. та мито в розмірі 9 492,61 грн.), які відносяться до компетенції Київської міської митниці ДФС в тому числі, але не обмежуючись щодо встановлення факту надмірної сплати коштів; підготувати висновок про повернення надмірно сплачених по митній декларації від 29 травня 2013 року №100270000/2013/223462 митних платежів (9 492,61 грн. мита та 31 106,54 грн. податку на додану вартість); надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення TOB “Еколан Інгредієнти” надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 31 106,54 грн. та мита в сумі 9 492,61 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви Київська міська митниця у листі від 06 жовтня 2015 року №6012/10/26-70-25-01-05 повідомила про відсутність правових підстав для повернення коштів з Державного бюджету України.

Позивач зазначає, що відповідач 1 протиправно відмовив у задоволенні заяви про повернення коштів, оскільки ТОВ “Еколан Інгредієнти” надмірно сплатило до Державного бюджету України відповідні суми податку на додану вартість та мита згідно з аркушами коригування митних декларацій від 30 серпня 2013 року та від 06 лютого 2015 року, що підтверджується довідкою про перерахування коштів та платіжним дорученням.

Відповідач 1 у письмовому запереченні підтримав мотиви листа від 06 жовтня 2015 року №6012/10/26-70-25-01-05.

Відповідач 2 письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 301 Митного кодексу України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У відповідності до частини першої статті 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Взаємовідносини митних органів та органів Державної казначейської служби України в процесі процедури повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України визначає Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618 (далі по тексту – Порядок).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку визначено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб’єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Згідно пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що обов’язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов’язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як встановлено судом вище, з метою повернення надмірно сплачених коштів позивач звернувся до Київської міської митниці із заявою про повернення коштів від 07 вересня 2015 року №359, яка відповідає вимогам Порядку.

Згідно пунктів 2-4 розділу ІІІ Порядку заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що виникнення права на повернення сплачених податків і зборів пов’язується з певними обставинами та відповідною процедурою, зокрема: наявність факту переплати та подання заяви платником.

Таким чином, з урахуванням змісту позовних вимог, у межах спірних правовідносин належить встановити факт надмірної сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн. та мита у сумі 9 492,61 грн.

На підтвердження наявності надмірної сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн. та мита у сумі 9 492,61 грн. позивач надав суду копії наступних документів: митної декларації від 29 травня 2013 року №100270000/2013/223462, аркушів коригування митної декларації від 29 травня 2013 року №100270000/2013/223462, довідки про перерахування коштів від 24 лютого 2015 року, платіжних доручень, інформації щодо оборотів учасника ЗЕД з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність факту надмірної (у розмірі більшому, ніж необхідно) сплати ТОВ “Еколан Інгредієнти” суми податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн. та мита у сумі 9 492,61 грн., а факт звернення позивача до відповідача із заявою про повернення коштів підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до пункту 7 розділу ІІІ Порядку висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Наведене свідчить, що на митний орган покладено обов’язок у визначений строк підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який відповідно здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань платникам податків.

Таким чином, вирішуючи питання про повернення з Державного бюджету України сплачених митних платежів, суд дійшов висновку, що відмова відповідача 1 у задоволенні заяви позивача від 07 вересня 2015 року №359 про повернення надмірно сплачених до бюджету по митній декларації від 29 травня 2013 року №100270000/2013/223462 мита у розмірі 9 492,61 грн. та податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн. є протиправною, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року у справі №21-161а14.

Таким чином, наведене є підставою для зобов’язання відповідача 1 підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених по митній декларації від 29 травня 2013 року №100270000/2013/223462 митних платежів у розмірі 40 599,15 грн., у тому числі мито у розмірі 9 492,61 грн. та податок на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн., та направлення його Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві до виконання.

У свою чергу, позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ “Еколан Інгредієнти” надмірно сплачених коштів у розмірі 40 599,15 грн., в тому числі мита у розмірі 9 492,61 грн. та податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн., задоволенню не підлягають, оскільки право на повернення сплачених податків і зборів виникає на підставі висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, який направлено органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, зокрема зазначено наступне: “…повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Таким чином, вимога позивача про зобов’язання митного органу прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права”.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Київською міською митницею не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для бездіяльності щодо не підготовки висновку про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Еколан Інгредієнти” підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Київської міської митниці Державної фіскальної служби України у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” від 07 вересня 2015 року №359 про повернення надмірно митних платежів.

3. Зобов’язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариству з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві для виконання.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці Державної фіскальної служби.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко