Справа № 815/6010/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6010/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Одеська обласна державна адміністрація в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року позивач, ТДВ "Третій автобусний парк", звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48771203 від 17.09.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкером І.А., зобов'язати Департамент ДВС Міністерства юстиції України вирішити питання з прийняття до виконання виконавчого листа №815/7376/13-а, виданого Одеським окружним адміністративним судом 27.11.2014 року, та з відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі №815/7376/13-а, за виконавчим листом №815/7376/13-а, виданим Одеським окружним адміністративним судом 27.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року у справі №815/7376/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року, адміністративний позов ТОВ «Третій автобусний парк» до Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку в особі обласного конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Економінформ», Публічне акціонерне товариство «Північтранс», про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування від 18.10.2013 року, оформлене протоколом № 33 про відкладення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування в Одеській області № 15Т Набережне - Одеса АС «Одеса-3»; № 58К м. Одеса (вул. Паустовського) - Комінтернівське АС; № 58С м. Одеса (вул. Паустовського) - Свердлове, зобов'язано Одеську обласну державну адміністрацію в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування визначити переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування в Одеській області № 15Т Набережне - Одеса АС «Одеса-3»; № 58К м. Одеса (вул. Паустовського) - Комінтернівське АС; № 58С м. Одеса (вул. Паустовського) - Свердлове, відповідно до порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, шляхом проведення підрахунку балів з використанням бальної системи оцінки пропозицій всіх перевізників - претендентів, та під час підрахунку балів Товариства з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» врахувати сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2), які взяті у лізинг Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк», згідно поданих Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» документів на зазначений конкурс.

Вказана постанова суду набрала законної сили 06.11.2014 року та 28.11.2014 року позивачем отримано виконавчий лист в частині зобов'язання відповідача вчинити дії.

05.12.2014 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень ДВС України із заявою про примусове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року.

Проте, листом від 15.12.2014 року № 14-0-34-7249/2-657/14 на адресу позивача було направлено постанову ВП № 45797593 від 12.12.2014 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкером Іваном Анатолійовичем, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Також Відділом примусового виконання рішень ДВС України у вказаному листі було роз'яснено про право позивача звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність із вимогами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою від 30.06.2015 року про виправлення помилки у виконавчому листі та приведення його у відповідність із вимогами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

За наслідками розгляду вказаної заяви, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2015 року в задоволенні заяви відмовлено з огляду на те, що виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду №815/7376/13-а було оформлено та видано відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також для забезпечення всебічності та об'єктивності вжиття заходів з примусового виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року позивач звертався до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення судового рішення у справі №815/7376/13-а, зокрема, з питань, вказаних у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 45797593 від 12.12.2014 року. Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2015 року в задоволенні вказаної заяви також було відмовлено.

А відтак, позивач уважав, що в судовому порядку було встановлено, що поданий до виконання виконавчий лист оформлено та видано відповідно приписів Закону України «Про виконавче провадження» та постанова Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року у справі № 815/7376/13-а підлягає примусовому виконанню.

11.09.2015 року позивач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень ДВС служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання виконавчого листа №815/7376/13-а, виданого Одеським окружним адміністративним судом 27.11.2015 року, проте 28.09.2015 року позивачем отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 48771203 від 17.09.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкером І.А. з тих самих підстав, що зазначені в постанові ВП № 45797593 від 12.12.2014 року.

Не погоджуючись із рішенням державного виконавця з винесення постанови, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні суду першої інстанції було додатково зазначено, що питання реалізації на практиці виконання рішень суду є безпосереднім обов'язком відповідача, а відтак посилання представника відповідача на неможливість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є протиправним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48771203 від 17.09.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкером Іваном Анатолійовичем.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» () судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою суду Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року по справі №815/7376/13-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року, адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" до Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі обласного конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «НВЦ «ЕКОНОМІНФОРМ», ПАТ «Північтранс» про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування від 18.10.2013 року, оформлене протоколом № 33 про відкладення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування в Одеській області № 15Т Набережне - Одеса АС «Одеса-3»; № 58К м. Одеса (вул. Паустовського) - Комінтернівське АС; № 58С м. Одеса (вул. Паустовського) - Свердлове, зобов'язано Одеську обласну державну адміністрацію в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування визначити переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування в Одеській області № 15Т Набережне - Одеса АС «Одеса-3»; № 58К м. Одеса (вул. Паустовського)- Комінтернівське АС; № 58С м. Одеса (вул. Паустовського) - Свердлове, відповідно до порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, шляхом проведення підрахунку балів з використанням бальної системи оцінки пропозицій всіх перевізників - претендентів, та під час підрахунку балів Товариства з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» врахувати сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2), які взяті у лізинг Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк», згідно поданих Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» документів на зазначений конкурс (а.с.13-23).

06.11.2014 року зазначене рішення суду набрало законної сили та 27.11.2014 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №815/7376/13-а щодо зобов'язання Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі Обласного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування визначити переможця конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування в Одеській області № 15Т Набережне - Одеса АС «Одеса-3»; №58К м. Одеса (вул. Паустовського)- Комінтернівське АС; №58С м. Одеса (вул. Паустовського) - Свердлове, відповідно до порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081, шляхом проведення підрахунку балів з використанням бальної системи оцінки пропозицій всіх перевізників - претендентів, та під час підрахунку балів Товариства з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» врахувати сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2), які взяті у лізинг Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк», згідно поданих Товариством з додатковою відповідальністю «Третій автобусний парк» документів на зазначений конкурс.

10.12.2014 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

12.12.2014 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкера Івана Анатолійовича ВП №45797593 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

20.01.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення по справі № 815/7376/13-а.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2015 року в задоволенні заяви ТДВ "Третій автобусний парк" про роз'яснення судового рішення по справі за адміністративним позовом ТДВ "Третій автобусний парк" до Одеської обласної державної адміністрації в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку в особі обласного конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР «ЕКОНОМІНФОРМ», Публічного акціонерного товариства «ПІВНІЧТРАНС» про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

01.07.2015 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі Одеського окружного адміністративного суду №815/7376/13-а від 27.11.2014 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2015 року в задоволенні заяви ТДВ "Третій автобусний парк" про виправлення помилки у виконавчому листі по справі №815/7376/13-а відмовлено.

17.09.2015 року позивач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/7376/13-а від 27.11.2014 року.

17.09.2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кошкера І.А. ВП №48771203 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Вказані обставини сторонами не заперечуються , підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наведені відповідачем підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Вказаний висновок є правильним по суті з огляду на наступне.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

На підставі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду щодо застосування статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» указаний суд у судовому рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

За правилами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено підстави ж для відмови у відкритті виконавчого провадження встановлені в, зокрема, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, за змістом наведених норм, державний виконавець після отримання виконавчого документа та за відсутності встановлених законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження виносить постанову про відкриття такого провадження.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48771203 від 17.09.2015 року за заявою ТДВ «Третій автобусний парк» на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/7376/13-а від 27.11.2014 року.

Так, правовою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження № 48771203 зазначено п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", при цьому держаний виконавець дійшов висновку про невідповідність поданого виконавчого документу вимогам, встановлених Законом України "Про виконавче провадження" з огляду на те, що у поданому виконавчому документі зазначено різних суб'єктів владних повноважень - боржників без визначення в якій частині необхідно виконати рішення суду.

Як вбачається із постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48771203 від 17.09.2015 року, Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом вказаної обласної адміністрації, а обласний конкурсний комітет з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування є постійним або тимчасовим органом, що утворюється у вказаному управлінні та діє відповідно до Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Таким чином, вимоги до змісту виконавчого листа встановлені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до частини 1 ст. 258 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник(ч.1); Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом (ч.2).

На підставі ст.81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом и таким чином має відповідні особливості.

При цьому, відповідно до статті 2 , пунктів 7, 9 частини 1 статті 3, частини .3 статті 50 КАС України законодавець в якості відповідача у справі визначає суб'єкта владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України взагалі не містить такої вимоги до суб'єкта владних повноважень щодо його реєстрації в ЄДРПОУ.

Міркування відповідача щодо структури суб'єкта владних повноважень, який визначений у виконавчому листі та про видові ознаки цих органів за формою і змістом не підпадають під розуміння кваліфікації та їх відокремлення, яке дається в законі, а містять судження, що стосуються більше питань ідентифікації відповідача, які тягнуть постановлення інших за значенням судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, якщо державний виконавець не може ідентифікувати відповідача у справі, він може звернутись до суду, який постановив рішення із відповідним клопотанням щодо вирішення спірного питання.

Таким чином, державний виконавець, зазначивши у спірному рішенні, що у виконавчому листі визначені три окремі суб'єкти владних повноважень, посилаючись лише на різні коди ЄДРПОУ дійшов передчасних, а отже протиправних висновків.

За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо ґрунтовності позовних вимог позивача у відповідній частині позовних вимог з відповідним врахуванням висновків Верховного суду України та прецедентних рішень Європейського суду з прав людини є правильним.

При цьому висновок суду першої інстанції, що відповідачем по справі №815/7376/13-а та єдиним боржником за виконавчим листом №815/7376/13-а виступає Одеська обласна державна адміністрація в особі Управління морегосподарського комплексу, транспорту та зв'язку Одеської обласної державної адміністрації в особі обласного конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських, міжміських, внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування є помилковим, з огляду на те, що такі висновки відносяться до компетенції суду, який постановив рішення по суті позовних вимог ТОВ «Третій автобусний парк» про визнання протиправним та скасування рішення з визначення перевізників на приміських, міжміських, внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування від 18.10.2013 року.

З цих же самих міркувань суд виходив при вирішення питання щодо ідентифікації сторін та третіх осіб у справі, що розглядається.

Проте така помилка не призвела до неправильного вирішення справи по суті.

Щодо позовних вимог ТДВ «Третій автобусний парк» в частині зобов'язання Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вирішити питання з прийняття до виконання виконавчого листа №815/7376/13-а, виданого Одеським окружним адміністративним судом 27.11.2014 року, та з відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі №815/7376/13-а, за виконавчим листом №815/7376/13-а, виданим Одеським окружним адміністративним судом 27.11.2014 року, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до п. 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі № 815/6010/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 15 березня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин