Справа № 804/16376/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.,
при секретаріПрихно К.С.,
представника позивача представників відповідача Каукалової І.А., Коваль В.В., Хіценко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
15.12.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог за заявою від 04.01.2016 року, просить суд:
Ухвалою суду від 19.01.2016 року судом було задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області.
Представник позивача під час судового засідання пояснив обставини справи таким чином, як про це зазначено вище та підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень, у повному обсязі.
Представники відповідача під час судового засідання заперечували проти заявленого адміністративного позову у повному обсязі та зазначили, що встановлені в ході проведеної перевірки порушення вимог податкового законодавства є правомірними та відповідають дійсності. А винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення об'єктивно та правомірно відображають нарахування зобов'язань та штрафних санкцій, тому скасуванню не підлягають.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного адміністративного позову, з огляду на наступне.
Згідно відомостей з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) ПАТ «АКБ «Конкорд» (код ЄДРПОУ - 34514392) було зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 03.08.2006 року, за КВЕД-2010 видами діяльності товариства за кодом 64.19 - інші види грошового посередництва. Відповідні копії виписки та відомостей містяться в матеріалах справи.
Так, за відомостями акту перевірки у період з 30.03.2015 року по 14.05.2015 року відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ «АКБ «Конкорд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року, хід та результати якої відображені в акті від 21.05.2015 року №284/28-01-43-34514392.
Перевірку проведено на підставі п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.6 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України. Повідомлення від 19.03.2015 року №23/28-01-43 було вручено головному бухгалтеру товариства та повідомлено голову правління банку про початок перевірки. У своєму позові ПАТ «АКБ «Конкорд» не зазначає про порушення податковим органом порядку проведення цієї перевірки.
За результатами перевірки відповідач прийшов до таких висновків:
- порушення ПАТ «АКБ «Конкорд» пп.14.127, пп.14.1.36, пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.135.1, абз. а) пп.135.4.2 п.135.4, пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.137.1, п.137.21 ст.137, п.138.1, абз. в) пп.138.10.2 п.138.10, пп.138.12.1 п.138.12 ст.138, пп.145.1.2 п.145.1 ст.145, п.146.2 ст.146, п.153.7 ст.153 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим позивачем було занижено податок на прибуток за перевірений період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму - 769864,31грн.;
- порушення п.153.8 ст.153 Податкового кодексу України банком неправомірно віднесено до окремого обліку витрати по операціям з векселями у сумі - 2000000,00грн. та доходи по операціям з векселями у сумі - 2000000,00грн. за ІІІ квартал 2012 року;
- порушення пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.172.2, п.172.7 ст.172 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком не нараховано, не утримано та не сплачено (не перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб з суми нарахованого та виплаченого доходу фізичній особі від продажу нерухомого майна в розмірі - 25000000,00грн., в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму - 1250000,00грн.;
- порушення п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та розділу ІІІ наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року №49 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», у зв'язку із чим банком не було відображено в податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за 4 квартал 2014 року суму нарахованого та виплаченого доходу фізичній особі від продажу нерухомого майна в розмірі - 25000000,00грн. та суму податку на доходи з фізичних осіб у розмірі - 1250000,00грн.;
- порушення п.49.1 ст.49, п.286.2, п.286.4 ст.286, п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України, банком не було надано нову звітну податкову декларацію зі плати за землю за 2014 рік, у зв'язку з реєстрацією права власності на придбану в перевіряємому періоді нерухомість (АДРЕСА_1);
- порушення п.237.1 ст.237 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком сплачено збір за першу реєстрацію в Україні транспортних засобів на загальну суму - 215,41грн. після проведення першої реєстрації в Україні транспортних засобів;
- порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків та зборів, у зв'язку із чим банком не подано до органу державної податкової служби повідомлення про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані із оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП після реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Софіївський район, смт. Софіївка, вул. Больнична, 78/2;
- порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком були несвоєчасно надані до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття 17 рахунків платників податків і 29 власних кореспондентських рахунків;
- порушення пп.16.1.5, пп.16.1.9 п.16.1, п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком не було надано до перевірки первинні касові документи.
Відповідно до пп.17.1.6 п.17.1 ст.17, п.81.3 ст.81, п.86.7 ст.86 Податковою кодексу України, у зв'язку з незгодою з висновками перевірки та даними, викладеними в акті документальної планової виїзної перевірки від 21.05.2015 року №284/28-01-43-34514392, 27.05.2015 року відповідачем були надані заперечення (лист від 27.05.2015 року №845).
В доповнення до заперечень банком були надані додаткові документи, які не були досліджені під час документальної планової виїзної перевірки, а саме: копія додаткової угоди №2 від 18.12.2013 року, копія розпорядження голови правління від 18.03.2014 року №3-р.
Хід та результати проведеної перевірки були викладені відповідачем в акті від 24.06.2015 року №17/28-01-43-34514392.
Згідно висновків податкового органу перевіркою встановлені наступні порушення:
- порушення пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.135.1, абз. а) пп.135.4.2 п.135.4, пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.137.1, п.137.21 ст.137, п.138.1, абз. в) пп.138.10.2 п.138.10, пп.138.12.1 п.138.12 ст.138, пп.145.1.2 п.145.1 ст.145, п.146.2 ст.146, п.153.7 ст.153 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком було занижено податок на прибуток за перевіряємий період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму - 769864,31грн.;
- порушення п.153.8 ст.153 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком неправомірно було віднесено до окремого обліку витрати по операціям з векселями у сумі - 2000000,00грн. та доходи по операціям з векселями у сумі - 2000000,00грн. за ІІІ квартал 2012 року;
- порушення п.49.1 ст.49, п.286.2 ст.286, п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком не було надано нову звітну податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, у зв'язку з реєстрацією права власності на придбану в перевіряємому періоді нерухомість (АДРЕСА_1);
- порушення п.237.1 ст.237 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком було сплачено збір за першу реєстрацію в Україні транспортних засобів на загальну суму - 215,41грн. після проведення першої реєстрації в Україні транспортних засобів;
- порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим банком були несвоєчасно надані до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття 29 власних кореспондентських рахунків.
Так, за поясненнями відповідача в ході документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «АКБ «Конкорд» надані документи, які не були надані під час проведення документальної планової виїзної перевірки.
Тому, не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до ДФС України із повторною скаргою на вищезазначені податкові повідомлення-рішення.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Так, щодо встановленого під час проведення перевірки за актом від 24.06.2015 року №17/28-01-43-34514392 порушення, за яким позивач не нарахував відсотки за фактичне користування кредитними коштами, суд зазначає таке.
В ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що в порушення пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.135.1, пп. а) пп.135.4.2 п.135.4 ст.135, п.137.21 ст.137 Податкового кодексу України ПАТ «АКБ «Конкорд» в момент повного погашення кредиту не були нараховані відсотки за фактичне користування кредитними коштами, в результаті чого занижено доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму - 1786298,10грн.
З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «АКБ «Конкорд» (кредитор) та юридичною особою - ПП «Фабіо-08» (позичальник), був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії від 09.11.2012 року №50.00.000137 (надалі за текстом - договір).
За умовами вказаного договору кредитор, за умови наявності вільних грошових коштів, зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у формі відновлювальної кредитної лінії в національній валюті України на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання - кредит. Надання цього кредиту було обумовлено здійснювати окремими частинами (траншами), зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному кредитором на момент укладання цього договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 32000000,00грн. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08.11.2013 року на умовах, визначених договором. Нарахування процентів за користування кредитом обумовлено здійснювати у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, а також в день повернення кредиту в повній сумі. А проценти нараховувати щомісяця в останній робочий день місяця, методом «факт/факт» відповідно до нормативно-правових актів НБУ. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надана кредитором позичальнику і, яка ще не повернута останнім відповідно до умов цього договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Сплата процентів за користуванням кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочій день місяця, за який були нараховані проценти.
Крім того, до вказаного договору були укладені додаткові угоди, за якими зокрема було визначено, що позивальник мав сплачувати кредитору проценти та комісії в розмірах, в строки та в порядку, визначених договором.
В якості забезпечення зобов'язань позичальника за цим договором банком, як заставодержателем, укладались зі заставодавцями договори застави майнових прав: від 30.11.2012 року №70.00.000447, укладений банком з іншою юридичною особою, заставна вартість предмету застави 5000000,00грн. (сума депозиту за договором №30.00.000112 від 29.11.2012 року), який розірвано 21.12.2012 року; від 28.12.2012 року №7000.000450, укладений банком з іншою юридичною особою, заставна вартість предмету застави 1500000,00грн., з 28.02.2013 року - 2500000,00грн. (сума депозиту за договором №30.00.000107 від 26.11.2012 року в розмірі 5310000,00грн.), який розірвано 13.03.2013 року; від 29.03.2013 року №70.00.000462, укладений банком з фізичною особою, заставна вартість предмету застави 2500000,00грн. (сума депозиту за договором №90.00.000530 від 08.01.2013 року, який розірвано 19.09.2013 року).
Внаслідок порушення позичальником умов договору щодо своєчасності сплати процентів за користування кредитом, починаючи з вересня 2013 року нараховані проценти по рах.2068 щомісяця переносились на прострочку (рах.2069).
В ході проведеної перевірки відповідач встановив наступне.
З жовтня 2013 року позичальник не погашав нараховані проценти за користування кредитом. Заборгованість по кредиту була перенесена на прострочку (рах.2067) 20.09.2013 року в сумі 21110300,00грн. В жовтні 2013 року відбулось часткове погашення кредиту в сумі 1735413,35грн.
Враховуючи вимоги п.2.2 глави 2 розділу І Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 25.01.2012 року №23, заборгованість за договором станом на 31.12.2013 року була визнана «безнадійною» (так як заборгованість обліковувалась на рахунках простроченої заборгованості більше 90 днів).
Згідно з вимогами п.3 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №172 та згідно Протоколу засідання Правління ПАТ «АКБ «Конкорд» від 19.03.2014 року №18 (згідно рішень кредитного комітету від 31.12.2013 року №152 та від 19.03.2014 року №20) винесено рішення про списання безнадійної заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 09.11.2012 року №50.00.000137 на загальну суму 20580781,16грн., в тому числі заборгованість по кредиту в сумі 19374886,65грн., заборгованість за нарахованими доходами 1205894,51грн. (згідно виписок по рах.2068, 2069 проценти нараховані по лютий 2014 року).
Списання заборгованості в бухгалтерському обліку здійснено в сумі 20580781,16грн. згідно з м/о від 19.03.2014 року №№37_1, 37_2 та відображено наступною бухгалтерською проводкою: Дт 2400 «Резерви під нестандартну заборгованість за кредитами, що надані клієнтам», Кт 2067 «Прострочена заборгованість за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання» в сумі 19374886,65грн., Кт 2069 «Прострочені нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання» в сумі 1205894,51грн.
Рішенням правління банку від 19.03.2014 року №18 списана заборгованість оприбуткована на рахунок 9 класу згідно з м/о від 19.03.2014 року №№37_1, 37_2, що відображено наступною бухгалтерською проводкою: Дт 9611 «Списана у збиток заборгованість за кредитними операціями», Кт 9910 «Контррахунок» в сумі 19374886,65грн. та Кт 9910 «Контррахунок» в сумі 1205894,51грн.

Згідно з п.7. Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №172 відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

В 2014 році позичальником здійснено погашення списаної заборгованості в повному обсязі на загальну суму 20580781,16грн., в тому числі: м/о від 29.08.2014 №№37_1 в сумі 4794105,49грн., м/о від 29.08.2014 року №№37_2 в сумі 1205894,51грн., м/о від 29.09.2014 року №37_1 в сумі 5700781,16грн.; м/о від 30.10.2014 року №37_1 в сумі 5000000,00грн.; м/о від 28.11.2014 року №№86_1 від 3880000,00грн. та відображено наступною бухгалтерською проводкою: Дт 9910 «Контррахунок», Кт 9611 «Списана у збиток заборгованість за кредитними операціями».

Розформування страхового резерву на відповідні суми відображено наступною бухгалтерською проводкою: Дт 5001 «Кошти па вимогу суб'єктів господарювання», Кт 0002 «Відрахування в резерви під заборгованість за наданими кредитами клієнтам».

Виходячи з даних бухгалтерського обліку, повне та остаточне погашення заборгованості за кредитом відбулось 28.11.2014 року.

Банк нарахував та отримав відсотки за користування кредитом за період по 28.02.2014 року включно.

Тобто, позичальник користувався кредитом з 01.03.2014 року по 27.11.2014 року безоплатно.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідачем було встановлено, що у зв'язку з погашенням кредиту 28.11.2014 року, банком не нараховувались та не відносились до складу доходу в податковому обліку відсотки по вищезазначеному кредитному договору за фактичний час користування кредитними коштами банку, а саме: за період з 01.03.2014 року по 27.11.2014 року в сумі 1786298,10грн.

Згідно з ст.835 Цивільного кодексу України договір позички припиняється у разі смерті фізичної особи або ліквідації юридичної особи, якій річ було передано в користування, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.7.3. договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 09.11.2012 року №50.00.000137 - цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Слід зазначити, що наявність вимог кредитора про сплату заборгованості, за відсутності реального виконання позичальником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин і не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Повне погашення кредиту та нарахованих відсотків (за період по 28.02.2014 року) по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 09.11.2012 року №50.00.000137 відбулось 28.11.2014 року.

Пунктом 1 статті 334 ГК України зазначено, що банки у своїй діяльності керуються цим Кодексом, законом про банки і банківську діяльність, іншими законодавчими актами.

Визначення структури банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків здійснюється відповідно до вимог Закону України від 07.12.2000 року №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» (надалі за текстом - Закон №2121).

Абзацем 8 статті 49 цього Закону також, зазначено, що надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.

Згідно з п.2 ст.345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність щодо видачі та погашення кредиту.

Статтею 346 ГК України зазначено, що кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Поняття строк договору визначено статтею 631 ЦК України, згідно якої строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст.525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604-609 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами (ст. 600 ЦК України); зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги (ст. 601 ЦК України); за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України); внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605 ЦК України); поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України); неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ст. 607 ЦК України); смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК України); смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора (ч. 2 ст. 608 ЦК України); ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (ст.609 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, платою за кредит є проценти за умовами кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, згідно з нормами Закону №21211 банківський кредит визначається, як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Проценти (у визначенні пп. 14.1.206 п. 14.1 ст.14 ПК України) - це дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включаються:

а) платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит:

б) платіж за використання коштів, залучених у депозит;

в) платіж за придбання товарів у розстрочку;

г) платіж за користування майном згідно з договорами фінансового лізингу;

г) винагорода (дохід) орендодавця як частина орендного платежу за договором оренди житла з викупом, сплачена фізичною особою платнику податку, на користь якого відступлено право на отримання таких платежів.

Проценти нараховуються у вигляді відсотків на основну суму заборгованості чи вартості майна або у вигляді фіксованих сум.

Статтею 4 Закону №2121 встановлено, що регулювання діяльності спеціалізованих банків через економічні нормативи та нормативно-правове забезпечення здійснюваних цими банками операцій здійснює Національний банк України.

Відповідно до Порядку застосування банками основних принципів бухгалтерського обліку під час визнання та обліку доходів і витрат визначено «Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України», затвердженими постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №255 (надалі за текстом - Правила), якими встановлено наступне.

Пунктом 1.1 глави 1 розділу II Правил зазначено, що доходи і витрати визнаються за таких умов:

а) визнання реальної заборгованості за активами та зобов'язаннями банку;

б) фінансовий результат операції, пов'язаної з наданням (отриманням) послуг, може бути точно визначений.

Відповідно до п.1.2 глави 1 розділу II Правил доходи і витрати, що виникають у результаті операцій, визначаються договором між її учасниками або іншими документами, оформленими згідно з вимогами чинного законодавства України.

Згідно з п.1.4 глави 1 розділу II Правил у результаті використання активів банку іншими сторонами доходи визнаються у вигляді процентів, роялті та дивідендів. Проценти визнаються у тому звітному періоді, до якого вони належать, та розраховуються виходячи з бази їх нарахування та строку користування відповідними активами.

Пунктом 1.16 глави 1 розділу III Правил передбачено, що умови нарахування та сплати доходів і витрат (дата нарахування, термін сплати за обумовлений період, метод визначення умовної кількості днів, період розрахунку тощо) в разі порушення боржником зобов'язання визначаються договором між банком і контрагентом згідно з вимогами законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів НБУ.

Відповідно до п.1.17 глави 1 розділу III Правил розрахунковий період для нарахування процентних доходів (витрат) визначається договором відповідно до вимог законодавства України.

Згідно з ст.4 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» облік доходів і витрат банків має ґрунтуватися на принципі обачності - застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов'язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів банку. Тобто, в разі непогашення вчасно основного боргу за кредитом і визнання його сумнівним до погашення, банк має визнати сумнівною і заборгованість за нарахованими доходами.

Отже, необхідність нарахування в фінансовому обліку процентів не може ставитися в пряму залежність від факту повернення або не повернення кредиту. Даний факт служить критерієм визнання нарахованих доходів сумнівними або безнадійними до погашення.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст.137 ПК України, на підставі документів, зазначених у п.135.2 ст.135 ПК України, та складаються з доходу від операційної діяльності.

Відповідно до пп. а) пп.135.4.2 п.135.4 ст.135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості включає: дохід банківських установ, до якого включаються процентні доходи за кредитно-депозитними операціями.

Пунктом 135.2 ст.135 ПК України визначено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, га інших документів, встановлених розділом 11 ПК України.

З метою відображення в податковому обліку нарахованих відсотків за користування кредитом застосовуються норми п.137.8 ст.137 ПК України, згідно якої датою отримання доходів платника податку від проведення кредитно-депозитних операцій є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов'язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів), визначена згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.137.21 ст.137 ПК України, якщо позичальник (дебітор) затримує сплату процентів (комісійних), кредитор урегульовує таку заборгованість згідно з п.159.1 ст.159 ПК України.

При цьому метод нарахувань процентів (комісійних) за таким кредитом (депозитом) не застосовується до повного погашення дебітором заборгованості або списання заборгованості, яка визнана безнадійною згідно зі ст.159 ПК України.

Так, в ході судового розгляду даної адміністративної справи, знайшли своє підтвердження доводи податкового органу, викладені в акті перевірки щодо порушення ПАТ «АКБ «Конкорд» зокрема пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.135.1, пп. а) пп.135.4.2 п.135.4 ст.135, п.137.21 ст.137 ПК України, чим спростовані твердження позивача. Тобто, позивачем у момент повного погашення кредиту не були нараховані відсотки за фактичне користування кредитними коштами згідно укладеного договору, в результаті чого ним занижені доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за перевіряємий період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму 1786298,10грн.

Що стосується встановленого порушення у вигляді завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на вартість орендної плати, не пов'язаної з провадженням господарської діяльності, а саме: порушення пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.1, пп.138.12.1 п.138.12 ст.138, п.153.7 ст.153 ПК України, то суд зазначає таке.

В ході перевірки податковий орган прийшов до висновку, що ПАТ «АКБ «Конкорд» були завищені витрати, які враховуються при визначені об'єкта оподаткування, на вартість орендної плати, не пов'язаної з провадженням господарської діяльності банку, за 2014 рік на загальну суму 91261,59грн.

Так, за поясненнями позивача у зв'язку із розширенням банківської діяльності ним розглянуто питання щодо відкриття касового вузла. На засіданні наглядової ради банку було прийнято рішення підшукати нове місце для відкриття касового вузла, укласти договір оренди приміщення та обладнати місце для роботи банківської установи відповідно до нормативно-правових актів НБУ. Також у зв'язку із зростанням чисельності працівників банку та обмеженою кількістю місць за юридичною адресою банку головою правління ПАТ «АКБ «Конкорд» було винесено розпорядження від 18.03.2014 року №3-р про розміщення підрозділів та окремих осіб банку в приміщенні за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 5. Тому, на виконання рішення наглядової ради та розпорядження голови правління банком було укладено договір оренди №3103/14-1 від 01.04.2014 року нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 5.

Так, між ПАТ «АКБ «Конкорд», в особі голови правління Міняйла В.Ф. (орендар) та ТОВ «Капітал РЗ» (код за ЄДРПОУ - 34656125) (орендодавець) був укладений договір оренди від 01.04.2014 року №3103/14-1. За умовами вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення облаштовані під розміщення банківської установи у будівлі торговельно-комерційного призначення на першому поверсі загальною прощею 361,0 кв. м., за адресою: 49005, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 5 («об'єкт оренди»).

«Об'єкт оренди» забезпечений касовим вузлом, відповідно до «Правил організації захисту приміщень банків» №195/дск від 04.06.2013 року, надається під офісні приміщення банківської установи, передається орендодавцем орендарю по акту прийому-передачі, який є невід'ємною частиною договору, та вважається переданим в оренду з моменту підписання акта приймання-передачі. Суму орендної плати орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі «об'єкта оренди». Орендодавець зобов'язаний надавати рахунки Орендарю в період з 15 по 30 число кожного місяця за наступний місяць, в якому орендар буде користуватися «об'єктом оренди». Орендна плата сплачується орендарем не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку від орендодавця. Договір оренди набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 30 березня 2017 року. Строк оренди розпочинає свій перебіг з дати підписання сторонами акту передачі-приймання «об'єкта оренди» та триває до останнього дня строку дії цього договору.

Орендарем, з одного боку, і орендодавцем, з іншого боку, 01.04.2014 року складено акт прийому-передачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих у будівлі торговельно-комерційного призначення на першому поверсі за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 5, загальною площею 361,0 кв.м.

Отже, з моменту підписання акту прийому-передачі за договором оренди у банка виник обов'язок сплачувати орендну плату за користування приміщенням.

На підставі рахунків-фактури від 03.04.2014 року №СФ-0000003 та від 15.04.2014 №СФ-0000006 позивачем на користь ТОВ «Капітал РЗ» було здійснено оплату орендної плати за квітень-травень 2014 року в загальній сумі 128081,30грн., що підтверджено меморіальними ордерами та відображено бухгалтерськими проводками: м/о від 04.04.2014 року №322 на суму 60939,48грн.; Дт 0001 «Дебіторська заборгованість за послуги»; Кт 2600 «Кошти на вимогу суб'єктів господарювання»; призначення платежу: «Сплата за оренду нежитлового приміщення за адресою пр. Карла Маркса, буд.5, 1-поверх, згідно договору №3103/14-1 від 01.04.2014 року, (платіж згідно п.2.4) згідно рахунку-фактури №СФ-0000003 від 03.04.2014 року, у тому числі ПДВ 10156,58грн.»; м/о від 17.04.2014 року №379 на суму 67141,82грн.; Дт 1027 «Витрати по оренді приміщення»; Кт 2600 «Кошти на вимогу суб'єктів господарювання»; призначення платежу: «Сплата за оренду нежитлового приміщення за адресою: пр. Карла Маркса, буд.5, 1-поверх, згідно договору №3103/14-1 від 01.04.2014 року, у травні 2014 року згідно рахунку-фактури №СФ-0000006 від 15.04.2014 року, у тому числі ПДВ 11190,30грн.».

Так, за поясненнями ПАТ «АКБ «Конкорд» для можливості здійснення банківської діяльності в орендованому приміщенні, банк зобов'язаний був привести його до стану, що дозволяє здійснювати в ньому господарську діяльність, надаючи банківські послуги клієнтам.

Протягом квітня 2014 року банком були проведені підготовчі роботи з обладнання приміщення у відповідності до вимог нормативних актів Національного банку України. Зокрема на виконання укладеного банком та управлінням Державної служби охорони при ГУМВС на послуги монтажу та наладки охоронної сигналізації у приміщенні за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 5 за договором №203/235 від 07.04.2014 року на суму - 13714,98грн. за виконання монтажно-налагоджувальних робіт. Після виконання відповідних робіт підписано акт прийому-передачі за квітень 2014 року.

Також і протягом травня 2014 року банком було надано листа до управління Національного банку України у Дніпропетровській області про направлення відповідального працівника управління з метою обстеження технічного стану приміщень касового вузла. Після отримання довідки обстеження технічного стану та організації охорони приміщень від 12.05.2014 року на підставі наказу банком було розпочато роботу касового вузла.

Питання полягає у тому, чи правомірно позивач відніс до складу витрат суму орендної плати за період з 01.04.2014 року по 15.05.2014 року, яка була пов'язана із приведенням приміщення до стану, що дозволяє здійснювати в ньому господарську діяльність, тобто надавати банківські послуги клієнтам у відповідності до нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, згідно пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у відповідній чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником); господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.138.1, пп.138.12.1 п.138.12 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До складу інших витрат, у тому числі включаються: витрати, визначені відповідно до статей 144-148, 150, 153, 155-161 цього Кодексу, які не включені до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно із цією статтею.

Відповідно до п.153.7 ст.153 Податкового кодексу України оподаткування операцій лізингу (оренди), концесії здійснюється в такому порядку:

передача майна в оперативний лізинг (оренду) не змінює податкових зобов'язань орендодавця та орендаря. При цьому орендодавець збільшує суму доходів, а орендар збільшує суму витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. У такому ж порядку здійснюється оподаткування операцій із оренди землі та жилих приміщень;

передача майна у фінансовий лізинг (оренду) для цілей оподаткування прирівнюється до його продажу в момент такої передачі. При цьому орендодавець збільшує доходи, а в разі передачі у фінансовий лізинг майна, що на момент такої передачі перебувало у складі основних засобів орендодавця, - прирівнює до нуля балансову вартість відповідного об'єкта основних засобів згідно з правилами, визначеними статтею 146 цього Кодексу для їх продажу, а орендар включає вартість об'єкта фінансового лізингу (без урахування процентів, нарахованих або таких, що будуть нараховані, відповідно до договору) до складу основних засобів з метою амортизації, за наслідками податкового періоду, в якому відбувається така передача.

При нарахуванні лізингового платежу орендодавець збільшує доходи, а орендар збільшує витрати на таку частину лізингового платежу, яка дорівнює сумі процентів або комісій, нарахованих на вартість об'єкта фінансового лізингу (без урахування частини лізингового платежу, що надається в рахунок компенсації частини вартості об'єкта фінансового лізингу), за наслідками податкового періоду, у якому здійснюється таке нарахування.

У разі якщо в майбутніх податкових періодах орендар повертає об'єкт фінансового лізингу орендодавцю без придбання такого об'єкта у власність, така передача прирівнюється для цілей оподаткування до зворотного продажу орендарем такого об'єкта орендодавцю за ціною, яка визначається на рівні суми лізингових платежів у частині компенсації вартості об'єкта фінансового лізингу, що є несплаченими за такий об'єкт лізингу на дату такого повернення.

У разі якщо вартість об'єкта фінансового лізингу, що вперше або повторно вводиться в експлуатацію, визначається договором у сумі, що є меншою від вартості витрат на його придбання або спорудження, контролюючий орган має право провести позапланову перевірку для визначення рівня звичайної ціни;

передача в оренду житлового фонду або землі здійснюється за правилами оперативного лізингу;

передача житлового фонду у фінансовий лізинг здійснюється за правилами цього підпункту;

перехід права власності на об'єкт лізингу від орендодавця (власника майна) до іншої особи (нового власника майна) із збереженням відповідних прав та обов'язків орендодавця за договором фінансового лізингу не змінює податкових зобов'язань орендодавця, орендаря та нового власника майна, сформованих до моменту передачі у власність такого майна (об'єкту лізингу) іншій особі (новому власнику майна).

Відображення в обліку операцій передачі житла в оренду з викупом здійснюється з урахуванням особливостей, що встановлені в розділі XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Отримання майна в концесію не змінює податкових зобов'язань концесіонера. При цьому концесіонер збільшує суму витрат на суму нарахованого концесійного платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що ПАТ «АКБ «Конкорд» не порушило вищевказані норми Податкового кодексу України при віднесені до витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на вартість орендної плати, не пов'язаної з провадження господарської діяльності банку за 2014 рік, як про це зазначає відповідач в акті перевірки та відобразило у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту за перевіряємий період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року, а саме: у частині нарахованих зобов'язань на загальну суму - 24640,63грн., в тому числі податкове зобов'язання у розмірі - 16427,09грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі - 8213,54грн. Тому, податкове повідомлення-рішення № від 14.12.2015 року в частині нарахованої суми податкових зобов'язань та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі - 24640,63грн. є протиправним та підлягає скасуванню, а в частині на загальну суму 500155,83грн. є правомірно винесеним та залишається чинним.

Щодо встановлених порушень вимог пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.145.1.2 п.145.1 ст.145, п.146.2 ст.146 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим позивачем завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на суму амортизації об'єктів основних засобів (поліпшення орендованих приміщень) за перевірений період на загальну суму - 66130,90грн., суд зазначає наступне.

Так, в ході проведеної перевірки відповідач зробив висновок, що ПАТ «АКБ «Конкорд» завищені витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на суму амортизації об'єктів основних засобів (поліпшення орендованих приміщень) за 2014 рік на загальну суму 66130,90грн. В ході перевірки правильності нарахування амортизації основних засобів 3 групи (будівлі, ремонти приміщень та інше) податковий орган встановив наступне.

Відповідно до пп.1.4 п.1 Розділу IV «Амортизація основних засобів і нематеріальних активів» Положення про порядок ведення бухгалтерського обліку основних засобів і нематеріальних активів ПАТ «АКБ «Конкорд», затвердженого рішенням правління ПАТ «АКБ «Конкорд» (протокол від 16.01.2014), (надалі по тексту - Положення), передбачено, що строк корисного використання капітальних інвестицій за основними засобами, що отримані в оперативний лізинг (оренду) встановлюється відповідно до строку дії договорів лізингу (оренди).

В перевіреному періоді банком введено в експлуатацію 7 об'єктів основних засобів 3 групи (поліпшення орендованих приміщень), а саме:

- інвентарний №А/006 - монтаж охоронної сигналізації орендованого приміщення, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса,5, первісна вартість - 13 714,98 грн., дата вводу в експлуатацію - 25.04.2014, строк корисного використання 36 місяців;

- інвентарний №А/007 - монтаж алюмінієвих конструкцій касового вузла орендованого приміщення Київського відділення №100, первісна вартість - 122 004,00 грн., дата вводу в експлуатацію - 28.05.2014, строк корисного використання 20 місяців;

- інвентарний №А/008 - монтаж системи охорони орендованого приміщення Київського відділення №100, первісна вартість - 28 598,17 грн., дата вводу в експлуатацію - 30.05.2014, строк корисного використання 20 місяців:

- інвентарний №А/009 - будівельні роботи по депозитному сховищу орендованого приміщення Київського відділення №100, первісна вартість - 48 572,94 грн., дата вводу в експлуатацію - 13.06.2014, строк корисного використання 20 місяців;

- інвентарний №А/10 - монтаж касового вузла в орендованому приміщенні Одеського відділення №1, первісна вартість - 35 990,00 грн., дата вводу в експлуатацію - 26.11.2014, строк корисного використання 34 місяця;

- інвентарний №А/12 - установка охоронної сигналізації в орендованому приміщенні Одеського відділення №1, первісна вартість - 5 574,60 грн., дата вводу в експлуатацію - 27.11.2014, строк корисного використання 34 місяця;

- інвентарний №А/13 - поточний ремонт в орендованому приміщенні Одеського відділення №1, первісна вартість - 32 292,50 грн., дата вводу в експлуатацію - 28.11.2014, строк корисного використання 34 місяця.

Згідно з пп.2.2 п.2 Положення оприбуткування основних засобів здійснюється на підставі акту приймання-передачі складеного за формою № 03-1, затвердженою наказом Мінстату України від 29.12.1995 року №352 «Про затвердження типових форм первинного обліку».

В акті зазначається основна інформація щодо необоротного активу, зокрема характеристика об'єкта, дата введення в експлуатацію, необхідні відомості про нарахування амортизації, у тому числі, про визначену первісну вартість, строк корисного використання, тощо.

По кожному об'єкту укладено акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів.

Так, в акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 25.04.2014 року зазначено, що первісна вартість об'єкта становить - 13714,98грн., інвентарний номер А/006, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення - 36 місяців та дата введення в експлуатацію - 25.04.2014 року, проведено огляд охоронної сигналізації приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 5. Відповідач зробив висновок, що об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником голови правління ОСОБА_7 та членами комісії в складі 4 чоловік.

В акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів віл 28.05.2014 зазначено наступне, що первісна вартість об'єкта - 122004,00грн., інвентарний номер А/007, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 20 місяців та дата введення в експлуатацію - 28.05.2014 року проведено огляд Касового вузлу відділення №100, в результаті зроблено висновок, що об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником голови правління ОСОБА_7 та членами комісії у складі 4 чоловік.

В акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.05.2014 зазначено наступне: первісна вартість об'єкта - 28598,17грн., інвентарний номер А/008, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 20 місяців та дата введення в експлуатацію - 30.05.2014 року проведено огляд системи охорони, де в момент приймання в експлуатацію знаходиться у відділенні №100, об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником голови правління ОСОБА_7 та членами комісії в складі 4 чоловік.

В акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 13.06.2014 року зазначено наступне: первісна вартість об'єкта - 48572,94грн., інвентарний номер А/009, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 20 місяців та дата введення в експлуатацію - 13.06.2014 року проведено огляд Депозитного сховища, де в момент приймання в експлуатацію знаходиться в відділенні №100, об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником голови правління ОСОБА_7 та членами комісії в складі 4 чоловік.

В акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 26.11.2014 зазначено наступне: первісна вартість об'єкта - 35990,60грн., інвентарний номер А/10, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 34 місяця та дата введення в експлуатацію - 26.11.2014 року проведено огляд Касового вузлу, де в момент приймання в експлуатацію знаходиться в Одеському відділенні №1, об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником Голови правління ОСОБА_8 та членами комісії в складі 4 чоловік.

В Акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 27.11.2014 зазначено наступне: первісна вартість об'єкта - 5574,60грн., інвентарний номер А/12, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 34 місяця та дата введення в експлуатацію - 27.11.2014 року проведено огляд охоронної сигналізації, де в момент приймання в експлуатацію знаходиться в Одеському відділенні №1, об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником Голови правління ОСОБА_8 та членами комісії в складі 4 чоловік.

В акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 28.11.2014 зазначено наступне: первісна вартість об'єкта - 32292,50грн., інвентарний номер А/13, норма амортизаційних відрахувань на повне відновлення 34 місяця та дата введення в експлуатацію - 28.11.2014 року проведено огляд Поточного ремонту Одеського відділенні №1, об'єкт відповідає технічним умовам, доробка не потрібна, об'єкт перебуває у робочому стані. Акт підписано заступником голови правління ОСОБА_8 та членами комісії в складі 4 чоловік.

Банком в податковому обліку збільшена вартість основних засобів 3 групи «Будівлі» на суму витрат, пов'язаних із ремонтом та поліпшенням орендованих приміщень, що перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, в розмірі 286747,19грн.

Відповідно до пп.145.1.2 п.145.1 ст.145 Податкового кодексу України нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється наказом по підприємству при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), але не менше ніж визначено в пункті 145.1 і призупиняється на період його виводу з експлуатації (для реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших причин) на підставі документів, які свідчать про виведення таких основних засобів з експлуатації), тобто по групі 3 - будівлі, мінімально допустимий строк корисного використання складає 20 років (240 місяців).

Тобто, банком завищено строки корисного використання основних засобів по групі З (будівлі), що призвело до завищення амортизації.

Таким чином, банком завищено витрати, які враховуються при обчисленні об'єкту оподаткування на суму амортизації об'єктів основних засобів (поліпшення орендованих приміщень) на загальну суму 66130,90грн.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10 пунктами 138.11. 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Відповідно до пп. в) пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються:

витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона).

Амортизації підлягають витрати на проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів, що перевищують 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного року (п.144.1 ст.144 Податкового кодексу України).

Відповідно до норм п.146.1 ст.146 Податкового кодексу України облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об'єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів, у тому числі вартість ремонту та поліпшення таких, отриманих безоплатно або наданих в оперативний лізинг (оренду), як окремий об'єкт амортизації».

Згідно з п.146.11 ст.146 Податкового кодексу України первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних із ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що приводить до зростання майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єктів у сумі, що перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів, що підлягають амортизації, на початок звітного податкового року з віднесенням суми поліпшення на об'єкт основного засобу, щодо якого здійснюється ремонт та поліпшення.

Пунктом 146.19 ст.146 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо договір оперативної оренди (лізингу) чи концесії зобов'язує або дозволяє орендарю чи концесіонеру здійснювати ремонти та/або поліпшення об'єкта оперативної оренди (лізингу) чи концесії, частина вартості таких ремонтів та/або поліпшень у сумі, що перевищує віднесену на витрати згідно з абзацом другим пункту 146.11 та пункту 146.12 цієї статті, амортизується орендарем чи концесіонером як окремий об'єкт в порядку, встановленому для групи основних засобів, до якої відноситься об'єкт оперативної оренди (лізингу) чи концесії, що ремонтується та/або поліпшується.

Згідно п.146.2 ст.146 Податкового кодексу України, амортизація об'єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого пунктом 145.1 статті 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об'єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації.

Відповідно до пп.145.1.2 п.145.1 ст.145 Податкового кодексу України нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється наказом по підприємству при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), але не менше ніж визначено в пункті 145.1 ст.145 Податкового кодексу України, тобто по групі 3 - будівлі, мінімально допустимий строк корисного використання складає 20 років (240 місяців).

Таким чином, в порушення пп. 138.10.2 п.138.10 ст.138, пп. 145.1.2 п. 145.1 ст.145, п.146.2 ст.146 Податкового кодексу України, ПАТ «АКБ «Конкорд» завищено витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на суму амортизації об'єктів основних засобів (поліпшення орендованих приміщень) за 2014 рік на загальну суму 66130,90грн. У зв'язку із чим, суд вважає досліджені висновки щодо порушення норм чинного податкового законодавства України правомірними та такими, що відповідають дійсності.

Що стосується висновку податкової інспекції про порушення ПАТ «АКБ «Конкорд» п.49.1 ст.49. п.286.2, п.286.4 ст.286. п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України, в результаті ненадання податкової декларації з плати за землю, суд зазначає наступне.

Так, в порушення п.49.1 ст.49. п.286.2, п.286.4 ст.286. п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України, банком не надано нову звітну податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, у зв'язку із реєстрацією права власності на придбану в перевіреному періоді нерухомість (АДРЕСА_1).

Між ПАТ «АКБ «Конкорд» (покупець) та ОСОБА_9 (податковий номер - НОМЕР_1) (продавець) укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна від 18.12.2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є.

Відповідно до п.1 вказаного договору продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Будівля офісних приміщень літ. Т-2, Т1-1, Т1 1_1, навіси літ. Щ, Є, що відчужується за даним договором, загальною площею 558,4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1. Нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, площею 0.0691 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та земельній ділянці, площею 0,0141 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Тобто, площа земельної ділянки під приміщенням складає 832 кв. м.

Вищевказане приміщення оприбутковано на балансі позивача 29.12.2014 року.

ПАТ «АКБ «Конкорд» не надано до відповідача нову звітну податкову декларацію з плати за землю на 2014 рік (за період з 18.12.2014 року по 31.12.2014 року), в результаті чого банківською установою не задекларований, не нарахований та не сплачений земельний податок по земельній ділянці з дати реєстрації права власності на придбану нерухомість (АДРЕСА_1).

Пунктом 285.1 ст.285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Пунктом 285.2. ст.285 Податкового кодексу України зазначено, що базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.286.4 ст.286 Податкового кодексу України за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Згідно п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п.286.2 ПК України).

Пунктом 287.6 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Будівля (споруда), як нерухома річ нерозривно пов'язана фундаментом із земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Відповідно неможливо володіти та користуватися будівлею (спорудою) без одночасного володіння та користування земельною ділянкою, на якій гака будівля (споруда) розміщена.

У ч.1 ст.120 Земельного кодексу України закріплено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічна норма міститься в ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України.

При цьому, згідно норм Податкового кодексу України, власник будівлі (споруди) сплачує земельний податок незалежно від оформлення/реєстрації прав на землю.

Отже, в ході судового розгляду судом була підтверджена правомірність та обґрунтованість встановленого порушення ПАТ «АКБ «Конкорд» вимог п.49.1 ст.49. п.286.2, п.286.4 ст.286, п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України.

Також в ході проведеної перевірки відповідач зробив висновок, що в порушення п.237.1 ст.237 Податкового кодексу України ПАТ «АКБ «Конкорд» сплачено збір за першу реєстрацію в Україні транспортних засобів на загальну суму 215,41 грн. після проведення першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

Так, між ТОВ «СІНГЛ-МОТОР» (код ЄДРПОУ - 35807622) в особі управляючого автосалоном «Рено» Опришко Андрія Вікторовича, що у подальшому іменується - «продавець», з однієї сторони, та ПАТ «АКБ «Конкорд» в особі голови правління Нефедова Кирила Євгеновича, що у подальшому іменується - «покупець», з другої сторони укладено договори купівлі-продажу від 15.12.2014 року №175/к-п та №№176/к-п (надалі за текстом - договори) про наступне.

За умовами договорів (п.1.1) продавець зобов'язується передати покупцю у термін та на умовах, визначених у цих договорах автомобілі, а покупець зобов'язується оплатити і прийняти у власність передані продавцем автомобілі з наступними характеристиками: марка: Рено Логан, кузов №: VF14SRAP451806224, двигун №: F279623, колір: сіра платина D69, рік випуску: 2014, Код моделі: Authentique 1.2, Бензин, 73 л.с. (AUT 12D 4С), додаткові опції: протитуманні фари; Задні сидіння, що складаються 1/3 і 2/3, фарба металік; марка: Рено Лоджі, кузов №: VF1JSRBW450276819, двигун №D098090, колір: синій минерл RNF, рік випуску: 2014, Код моделі: Expression 1.5 л. 85 л.с. (LAU7 15Н Е4А), додаткові опції: задні електросклопідйомники, фарба металік.

Відповідно до актів приймання-передачі автомобіля від 15.12.2014 року (додаток 1 до договору) продавець передав, а покупець прийняв відповідно до договору купівлі-продажу від 15.12.2014 року №175/к-гі автомобіль Рено Логан 2014 року випуску та договору купівлі-продажу від 15.12.2014 року №176/к-п автомобіль Рено Лоджі 2014 року випуску.

На баланс позивачу 29.12.2014 року оприбутковано автомобілі Рено Логан та Рено Лоджі.

Відповідно до Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, зазначені автомобілі 23.12.2014 зареєстровані в органах ДАІ.

Розрахунок суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів по вищезазначеним автомобілям подано до відповідача 13.01.2015 року за №. Тому, ПАТ «АКБ «Конкорд» 14.01.2015 року було сплачено збір за першу реєстрацію транспортних засобів на загальну суму 215,41грн.

Відповідно до п.237.1 ст.237 Податкового кодексу України збір за першу реєстрацію транспортних засобів сплачується фізичними та юридичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

На підставі п.239.2 ст.239 Податкового кодексу України юридичні особи в десятиденний строк після першої реєстрації в Україні транспортних засобів подають відповідному контролюючому органу за місцем свого знаходження та за місцем реєстрації транспортного засобу розрахунок суми збору за такі транспортні засоби за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 цього Кодексу. До розрахунку обов'язково додаються копії реєстраційних документів, завірені відповідним уповноваженим державним органом України, який проводив таку реєстрацію.

З урахуванням вищезазначеного, граничний строк сплати збору за першу реєстрацію транспортних засобів по вищезазначеним автомобілям - 23.12.2014 року, банком фактично сплачено збір за першу реєстрацію транспортних засобів 14.01.2015 року, тобто після проведення першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

Тому, в порушення п.237.1 ст.237 Податкового кодексу України позивачем було сплачено збір за першу реєстрацію в Україні транспортних засобів на загальну суму - 215,41грн. після проведення такої реєстрації.

Щодо встановленого відповідачем порушення вимог чинного законодавства щодо несвоєчасного надання повідомлень про відкриття/закриття 29 власних кореспондентських рахунків, суд зазначає наступне.

Так, в порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України банком несвоєчасно були надані до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття 29 власних кореспондентських рахунків.

Перевіркою встановлено, що позивачем не надані до органу державної податкової служби, в якому обліковуються, повідомлення про відкриття/закриття 29 власних кореспондентських рахунків.

Протягом періоду з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року банком відкрито 14 власних кореспондентських рахунки та закрито 15 власних кореспондентських рахунків.

Банківською установою до перевірки надано копії електронних повідомлень-відповідей щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків у контролюючому органі (форма №П5, функціональний підтип R) - 29 шт., які не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки:

- копії електронних повідомлень-відповідей щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків у контролюючому органі мають функціональний підтип R, що є результатом обробки повідомлень в електронному вигляді про відкриття рахунків, отриманих від фінансової установи файлом F про відкриття/закриття рахунків платників податків у національній та іноземній валютах, а не власних кореспондентських рахунків.

Згідно з абз.1 п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України банки та інші фінансові установи зобов'язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, протягом трьох робочих днів з дня відкриття/закриття рахунка (включаючи день відкриття/закриття).

З 01 січня 2014 року згідно змін Податкового кодексу України, внесених Законом України від 24.10.2013 р. №657-УІ1 строк надсилання повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків - не пізніше наступного робочого дня з дня відкриття/закриття рахунка (включаючи день відкриття/закриття).

Абзацем 3 п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України зазначено, що у разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунка банки зобов'язані надіслати повідомлення до контролюючого органу, в якому обліковуються, в строки, визначені цим пунктом.

Відповідно до п.69.5 ст.69 Податкового кодексу України порядок подання та форма і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови органів державної податкової служби у взятті рахунків на облік визначаються центральним органом державної податкової служби за погодженням з відповідними державними органами, які регулюють діяльність фінансових установ.

Послідовність дій банків при наданні повідомлень про відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень, визначає Порядок подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до органів державної податкової служби, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2012 року №426 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24.04.2012 року №613/20926 (надалі за текстом - Порядок №426).

Пунктом 2.1 Порядку №426 зазначено, що Національний банк України, банки та інші фінансові установи (далі - фінансові установи) протягом трьох робочих днів з дня відкриття/закриття рахунків платників податків (включаючи день відкриття/закриття) подають відомості про це в електронному вигляді з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису з посиленими сертифікатами відкритих ключів засобами електронної пошти мережі Інтернет (надалі за текстом - засоби телекомунікаційного зв'язку) на адресу Інформаційного порталу Державної податкової служби України (надалі за текстом - адреса ДПС України).

У разі відкриття/закриття власних кореспондентських рахунків банки направляють повідомлення на адресу ДПС України у порядку, визначеному цим пунктом.

Форма та зміст електронних повідомлень наведено у додатку 1 до цього Порядку №426.

У разі неможливості подання з технічних причин повідомлення в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку таке повідомлення може бути надано або надіслано поштою з повідомленням про вручення в паперовому вигляді (додаток 2) протягом трьох робочих днів з дня відкриття/закриття рахунка (включаючи день відкриття/закриття) до органу ДПС, в якому платник податків обліковується як платник податків і зборів. У такому разі повідомлення надається разом із супровідним листом, в якому зазначається причина неможливості подання повідомлення в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, (п.2.2 Порядку №426).

Порядок обміну інформацією в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку наведено у розділі V Порядку №426.

Відповідно до пп.5.1.1 Порядку №426 фінансова установа створює файл повідомлень відповідно до затвердженого формату за допомогою програмного забезпечення. Формат файлу повідомлень (функціональний підтип файлу F, P або К) наведено у додатку 1 до цього порядку.

Файл-відповідь про результати оброблення файлу повідомлень формується програмним забезпеченням ДПС України та містить відомості щодо взяття на облік /відмову у взятті на облік в органах ДПС рахунків платників податків, інформація про відкриття яких надійшла у файлі повідомлень, на який надається файл-відповідь, і була прийнята до оброблення в ДПС України. Формат файлу-відповіді (функціональний підтип R або D), також, наведено у додатку 1 до цього Порядку (пп.5.1.7 Порядку №426).

Додатком 1 до Порядку №426 наведено наступні функціональні підтипи файлів:

файл F - електронне повідомлення про відкриття/закриття рахунків платників податків у національній та іноземній валютах (формується фінансовою установою, яка веде рахунки клієнтів);

файл Р - електронне повідомлення про відкриття/закриття рахунків платників податків у цінних паперах (формується фінансовою установою - зберігачем, яка веде рахунки депонентів у цінних паперах);

файл К - електронне повідомлення про відкриття/закриття кореспондентських рахунків в установах банків (формується банком, який відкриває або закриває власний кореспондентський рахунок);

файл R - електронне повідомлення про взяття на облік в органі ДПС рахунків платників податків, відкритих у національній та іноземній валютах (формується ДПС України як результат обробки повідомлень в електронному вигляді про відкриття рахунків, отриманих від фінансової установи файлом Б);

файл D - електронне повідомлення про взяття на облік в органі ДПС рахунків платників податків, відкритих у цінних паперах (формується ДПС України як результат обробки повідомлень в електронному вигляді про відкриття рахунків, отриманих від фінансової установи файлом Р).

Надані позивачем до перевірки документи, не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки:

- копії електронних повідомлень-відповідей щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків у контролюючому органі мають функціональний підтип R, що є результатом обробки повідомлень в електронному вигляді про відкриття рахунків, отриманих від фінансової установи файлом F про відкриття/закриття рахунків платників податків у національній та іноземній валютах, а не власних кореспондентських рахунків.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 10 січня 2014 року №1 Порядок №426 втратив чинність.

Новий Порядок подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затверджено наказом Міндоходів від 26.12.2013 року №853 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.01.2014 року за №121/24898 (надалі за текстом - Порядок №853).

Згідно розділу II Порядку №853 Національний банк України, банки та інші фінансові установи (далі - фінансові установи) не пізніше наступного робочого дня з дня відкриття/закриття рахунків платників податків (включаючи день відкриття/закриття) подають відомості про це в електронному вигляді з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису з посиленими сертифікатами відкритих ключів засобами електронної пошти мережі Інтернет (далі - засоби телекомунікаційного зв'язку) на адресу Інформаційного порталу Міндоходів.

У разі відкриття/закриття власних кореспондентських рахунків банки направляють повідомлення на адресу Міндоходів у порядку, визначеному цим пунктом.

Форму та зміст електронних повідомлень наведено у додатку 1 до Порядку №853.

Порядок обміну інформацією в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку наведено у розділі V Порядку №853, а саме: фінансова установа створює файл повідомлень відповідно до затвердженого формату за допомогою програмного забезпечення. Формат файлу повідомлень (функціональний підтип файлу F, Р або К) наведено у додатку 1 до цього Порядку.

Файл-відповідь про результати оброблення файлу повідомлень формується програмним забезпеченням Міндоходів та містить відомості щодо взяття на облік / відмову у взятті на облік у контролюючих органах рахунків платників податків, інформація про відкриття яких надійшла у файлі повідомлень, на який надається файл-відповідь, і була прийнята до оброблення в Міндоходів. Формат файлу-відповіді (функціональний підтип файлу R або D) наведено у додатку 1 до Порядку №853. У файлі-відповіді визначаються реквізити файлу повідомлень, на який надається відповідь, інформація про фінансову установу та платників податків, які відкривають рахунки у фінансовій установі, реквізити рахунків, а також відомості про дати взяття на облік або причини відмови у взятті на облік у контролюючих органах рахунків платників податків.

Пунктом 3 додатка 1 Порядку №853 визначено структуру повідомлення про відкриття/закриття кореспондентських рахунків в установах банків та зазначено, що у разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунку банк формує файл з функціональним підтипом файлу повідомлень - К.

Надані банком до перевірки документи не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки копії електронних повідомлень-відповідей щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків у контролюючому органі мають функціональний підтип R, що є результатом обробки повідомлень в електронному вигляді про відкриття рахунків, отриманих від фінансової установи файлом F про відкриття/закриття рахунків платників податків у національній та іноземній валютах, а не власних кореспондентських рахунків.

Отже, відповідач прийшов до правомірного висновку про порушення ПАТ «АКБ «Конкорд» абз. 3 п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим останнім не були надані повідомлення про відкриття 14 та закриття 15 власних кореспондентських рахунка до органу податкової інспекції.

Так, згідно положень ст.ст.69, 70, 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити даний адміністративний позов частково, а саме: позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 14.12.2015 року в частині податкових зобов'язань у розмірі - 16427,09грн. та штрафних санкцій у розмірі - 8213,54грн. - задовольнити, а у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь ПАТ «АКБ «Конкорд» суму судових витрат у розмірі - 369,00грн.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС № від 14.12.2015 року в частині податкових зобов'язань у розмірі 16427,09 грн. та штрафних санкцій у розмірі 8213,54 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» судові витрати у розмірі 369,00грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24 лютого 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник