Справа № 629/2149/15-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ К/800/38977/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 27 грудня 2009 року.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2015 року скасовано в частині залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 28 листопада 2014 року.

Прийнято в цій частині нову ухвалу, якою направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження по справі.

В іншій частині ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції, скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області.

Позивач 12 травня 2015 року ознайомився із матеріалами пенсійної справи, в зв'язку із чим, як ним зазначено у позовній заяві, йому стало відомо, що розмір його пенсії обраховується невірно.

Не погоджуючись із правомірністю розрахунку пенсії, позивач 28 травня 2015 року звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем було без поважних причин пропущено встановлений законодавством строк звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився частково, залишив ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2015 року в частині позовних вимог з 27 грудня 2009 року по 28 листопада 2014 року без змін.

В частині позовних вимог з 28 листопада 2011 року суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що позов поданий в межах встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку, в зв'язку із чим ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 червня 2015 року в цій частині позовних вимог підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження по справі.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Дослідивши встановлені судами обставини справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 27 грудня 2009 року по 27 листопада 2014 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про необґрунтованість доводів позивача про те, що про порушення свої прав він дізнався лише 12 травня 2015 року після ознайомлення із матеріалами пенсійної справи, оскільки позивач, отримуючи кожного місяця пенсію, яка на його думку обрахована невірно, не був позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним позовом.

Враховую вищевикладене суд апеляційної інстанцій повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального права та прийшов до правильного висновку про залишення ухвали суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог з 27 грудня 2009 року по 27 листопада 2014 року без змін.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішень чи вчиненні процесуальних дій, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: