Справа № 17/148 (2-а-15123/08)
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"14" квітня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Бистрик Г.М. Попович О.В.,

при секретарі: Приходько Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2009 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики»до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ВАТ «Київський завод реле та автоматики»звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2009 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ДПІ у Соломянському районі м. Києва подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необєктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2008р. ДПІ у Солом'янському районі м. Києва проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Київський завод реле та автоматики»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.07р. по 30.06.08р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.07р. по 30.06.08р., за результатами якої складено Акт перевірки №14348/23-02/00214853.

На підставі зазначеного Акта, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.12.08р., згідно з яким визначене податкове зобов'язання за платежем з ПДВ в сумі 445 258, 50 грн., в тому числі : 296 839, 00 грн. основного платежу та 148 419, 50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про завищення Товариством податкового кредиту на суму 296 839 грн., у тому числі: за серпень 2007 року -17 601 грн., грудень 2007 року - 182 340 грн., травень 2008 року - 96 898 грн.

Такий висновок податкового органу мотивований тим, що позивачем при визначенні податкового кредиту за вказані періоди було застосовано контрактну вартість за договором купівлі - продажу №14/018 від 03.01.05р., яка відрізняється від звичайної ціни більше ніж на 20 відсотків.

ВАТ «Київський завод реле та автоматики»вважає висновки, на підставі яких складено акт перевірки та прийнято податкове повідомлення-рішення, необґрунтованим субєктивним припущенням.

Окружний адміністративний суд м. Києва в своєму рішенні прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Апеляційна інстанція повністю погоджується з такими доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне:

03.01.05р. між ЗАТ «Київський завод реле та автоматики»та ТОВ «Колос-К»укладено договір купівлі - продажу №14/018, відповідно до якого продавець (ТОВ «Колос-К») продає, а покупець (ЗАТ «Київський завод реле та автоматики») придбаває товар - шкіряний хромовий напівфабрикат «вет-блу»із шкіри КРС недвоєний відповідно до специфікацій, що є невід'ємною частиною Договору .

Специфікаціями №538 від 30.08.07р., № 534, № 533 від 28.12.07р., № 14 від 29.05.08р. сторони визначили ціну товару без ПДВ - 47, 45 грн. та 45,83 грн.

Відповідно до п. 1.20.1 п. 1.20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.94 р. N 334/94-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Пункт 1.20.8 вказаного Закону обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладає на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.

Порядок визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) регламентований пп. 1.20.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в межах якого податковий орган зобов'язаний діяти при визначенні рівня звичайних цін.

Відповідно до абз. другого пп. 1.20.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" якщо товари (роботи, послуги), ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), стосовно яких визначається звичайна ціна, прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни у встановленому в абзаці першому цього підпункту порядку здійснюється із врахуванням таких факторів.

Відповідно до п. 13 Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" від 23.07.98 р. N 817/98 індикативні або звичайні ціни на товари (роботи, послуги) для застосування їх у податкових або митних цілях установлюються на підставі статистичної оцінки рівня цін реалізації таких товарів (робіт, послуг) на внутрішньому ринку України, яка проводиться уповноваженим державним органом у визначеному ним порядку. Індикативні або звичайні ціни не можуть встановлюватися органами виконавчої влади, які використовують їх для нарахування та стягнення податків і зборів (обов'язкових платежів) та неподаткових платежів, крім випадків відсутності статистичних даних про рівень цін на окремі види товарів (робіт, послуг).

Отже, виходячи з приписів наведеної норми законодавства звичайні ціни на товари (роботи, послуги) для застосування їх у податкових або митних цілях мають бути установлені на підставі статистичної оцінки рівня цін реалізації таких товарів (робіт, послуг) на внутрішньому ринку України, проведеної уповноваженим державним органом у визначеному ним порядку.

Податковий орган при визначенні рівня звичайних цін не діяв у межах приписів пп. 1.20.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.94 р. N 334/94-ВР, а керувався листом Держзовнішінформу №993/08-08 від 24.11.08р. відповідно до якого, середня ціна на вищезазначений товар на протязі 2007 року та першої половини 2008 року становила 2,2 - 4,5 дол. США за 1 кг в залежності від ґатунку.

Суд правильно прийшов до висновку, що лист, на який посилається податковий орган при визначенні звичайної ціни на напівфабрикат «вет-блу»висвітлює середній рівень цін на світовому ринку, в зв'язку з чим не може бути достатнім і належним доказом на підтвердження доводів податкового органу про завищення звичайної ціни. Звичайні ж ціни, відповідно до вищезазначеної норми, установлюються на підставі рівня цін на внутрішньому ринку України.

Інформація щодо рівня цін на внутрішньому ринку України на шкіряний напівфабрикат «вет-блу»в Головному управлінні статистики у м. Києві та Державному комітеті статистики України відсутня.

За таких обставин, не може вважатися доведеним податковим органом той факт, що ціна договору, визначена у договорі купівлі-продажу насіння напівфабрикату «вет-блу», не відповідає рівню звичайної ціни. А тому, виходячи із положень п. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", необхідно вважати, що така ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме специфікацій №538 від 30.08.07р., № 534, № 533 від 28.12.07р., № 14 від 29.05.08р. сторони визначили ціну товару без ПДВ - 47, 45 грн. та 45,83 грн.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону "Про податок на додану вартість" зазначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат зі сплати податку, що не підтверджені, зокрема, податковими накладними.

За змістом підпункту 1.8 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість", бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

На підставі здійснених поставок, керуючись вимогами п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, позивачем було включено до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену в рамках договірної ціни ТОВ «Колос-К»протягом серпня 2007 року, грудня 2007 року та травня 2008 року.

Отже, порушень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР із змінами та доповненнями з боку ВАТ «Київський завод реле та автоматики»не вбачається, відповідно, завищення податкового кредиту відсутнє.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19 квітня 2010 року.