Справа № 146/221/16-а
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/221/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

з участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що в квітні 2012 року його було звільнено з державної служби у звязку із виходом на пенсію за віком.

Для призначення пенсії позивачем до управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі було подано довідку про заробітну плату та довідку про складові заробітної плати.

У вказаних довідках містились необхідні відомості для призначення пенсії, у тому числі виплачені позивачу суми матеріальної допомоги для оздоровлення в сумі 2740 грн, матеріальної допомоги для соціально побутових-потреб в сумі 7000 грн, а також індексація в сумі 7880,94 грн з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування.

Однак, при нарахуванні пенсії йому було відмовлено в зарахуванні в заробіток матеріальної допомоги на оздоровлення та метарільної допомоги для соціально-побутових потреб, а також сум індексації і на вимогу відповідача замінена довідка про заробітну плату з виключенням цих виплат.

Лише в грудні 2015 року позивач дізнався, що під час призначення пенсії відповідачем не були включені вказані виплати для обчислення пенсії в звязку з чим він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі з заявою про перерахунок призначеної пенсії з врахуванням сум, матеріальної допомоги на оздоровлення та для соціально-побутових потреб, а також індексацію, починаючи з дати призначення пенсії одержавного службовця із врахуванням вказаних виплат, а також виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати. При цьому, надавши довідку про заробітну плату від 17 квітня 2015 роу № 1818/Л-95/65, видану Головним управлінням статистики у Вінницькій області.

Однак, відповідач своїм листом від 20 грудня 2015 року № Л-24 відмовив ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи це тим, що подана ним заява про перерахунок пенсії не відповідає вимогам встановленого зразка.

Вважає дії відповідача неправомірними та такими що не відповідать чинному законодавству, в звязку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку раніше призначеної на підставі ст. 37 Закону Украни «Про державну службу» пенсії держваного службовця з урахуванням довідки Головного управління статистики у Вінницькій області від 17 квітня 2015 року № 1818-Л-95/65; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі провести з 01 жовтня 2015 року перерахунок раніше призначеної йому пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з яких проводились відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду України згідно довідки Головного управління статистики у Вінницькій області від 17 квітня 2015 року № 1818/Л-95/65 та провести відповідні виплати; стягнути на його користь судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі провести з 01 жовтня 2015 року перерахунок раніше призначеної йому песії з урахуванням нарахованих та виплачених сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що зазначені в довідці Головного управління статистики у Вінницькій області від 17 квітня 2015 року № 1818/Л-95/65, виходячи із розміру 80% від суми заробітної плати на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також провести відповідні виплати, в решті позовні вимоги просив залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, згідно якої заперечив проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 05 квітня 2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Томашпільському районні Вінницької області, як одержувач пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів (а.с.26).

Із вказаною заявою позивачем було надано відповідачу довідку Головного управління статистики у Вінницькій області №1818/Л-95/65 від 17 квітня 2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 кадендарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.7).

Із листа управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі № Л-24 від 09 грудня 2015 року вбачається, що відповідачем було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку, мотивуючи це тим, що подана ним заява про перерахунок пенсії не відповідає вимогам встановленого зразка. Крім того, в листі зазначено, що під час призначення пенсії до уваги приймались довідки Головного управління статистики у Вінницькій області про складові заробітної плати для призначення пенсії за № 27 від 04 квітня 2012 року та № 28 від 04 квітня 2012 року, в яких не були включені матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та інші заохочувальні виплати (а.с.8).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

За змістом частини 7 вказаної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, а також грошові винагороди та компенсації входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

При цьому, частиною 1 ст. 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

Зокрема, як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено судом, до заробітку позивача входила матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премії до державних і професійних свят та ювілейних дат, на які було нараховано і сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відповідач при обчисленні розміру пенсії позивачці повинен був включити ці виплати до складу його заробітної плати як державного службовця, однак всупереч цим вимогам законодавства безпідставно не включив їх до суми середнього заробітку для визначення розміру пенсії.

Крім того, як вбачається з положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" (яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Таким чином, нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої на даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача у листі-відмові, що подана ОСОБА_1 заява про перерахунок пенсії не відповідає вимогам встановленого зразка не є підставою для відмови у перерахунку пенсії, такі дії відповідача призводять до порушення законних прав та інтересів позивача.

Разом з тим, на погляд суду не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку та виплату йому пенсії, починаючи з 01 жовтня 2015 року, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Отже, право позивача підлягає захисту з моменту його звернення до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії, тобто з 09 грудня 2015 року.

За таких обставин, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України з управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районні на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені за подання позовної заяви до суду.

На підставі викладеного, ст. ст.8, 19, 22, 46, 55, 92 Конституції України, ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95ВР, керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст. 17, 18, 71, 100, 128, 158-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) з урахуванням усіх складових заробітної плати, згідно довідки Головного управління статистики у Вінницькій області №1818/Л-95/65 від 17 квітня 2015 року, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплат повязаних з індексацією заробітної плати, премій до державних і професійних свят та ювілейних дат, з яких були сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 80% суми заробітної плати, починаючи з 09 грудня 2015 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду в розмірі 551,20 грн (пятсот пятдесят одну гривню 20 коп).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд.

Судя: ОСОБА_2