Справа № 461/374/16-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/374/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №4 УПП у м.Львові Павшика Михайла Володимировича, Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону №4 УПП у м.Львові Павшика М.В., Управління патрульної поліції у м.Львові, в якому просить визнати дії інспектора Павшика М.В. щодо складання постанови серії ПС3 №127630 від 16.01.2016р. про адміністративне правопорушення незаконними, визнати таку постанову протиправною та скасувати.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за неподання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку (порушення п.9.2б ПДР) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Однак, він застосовував увімкнення сигналу покажчика повороту, про що повідомив інспектора та висловив свою незгоду з твердженням останнього. Крім того, оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки у такій не наведено жодних доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач інспектор роти №4 батальйону №4 УПП у м.Львові Павшик М.В. в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Однак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 КАС України його неявка не є перешкодою для слухання справи по суті.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, згідно яких позов заперечує та просить слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно з постанови ПС3 №127630 від 16.01.2016 року /а.с.4/, ОСОБА_1 16.01.2016 року о 11.30 год. в м.Львові на вул.Стрийській, 59, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TOUREG» д.н.з.НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч (перестроювання) не подавши при цьому сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обгрунтованість постанови по справі пов'язана з повним, всебічним і об'єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов'язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не встановлено свідків події, та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність постанови ПС3 №127630 від 16.01.2016р. та вважає, що дану постанову слід скасувати, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення решти вимог позивача щодо визнання незаконними дій інспектора щодо складання постанови, оскільки такі дії вчинені уповноваженою особою в межах наданих їй повноважень, а постанова про притягнення до відповідальності та накладення штрафу оцінена судом і скасована

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163,171-2 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задоволити частково.

Постанову серії ПС3 №127630 від 16 січня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Стрельбицький В.В.