Справа № 818/747/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2016 р. м.Київ К/800/33461/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро», в якій просило стягнути 880,63 грн. заборгованості з відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах за лютий 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем у передбачений законом строк зобов'язань щодо відшкодування органам Пенсійного фонду витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.п.«б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 880,63 грн. за лютий 2015 року, яку Управління просить стягнути з товариства.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року адміністративний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» на користь Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий 2015 року в сумі 880,63 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам на пільгових умовах відповідно до п.«б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відшкодовуються підприємством.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро»; скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року №818/747/15; прийнято нову постанову, якою відмолено у задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволення адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що виплата пенсій, призначених відповідно до п.п.«в»-«д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, чинним законодавством не передбачено відшкодування до державного бюджету витрат на виплату і доставку цих пенсій, а Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначена лише процедура відшкодування підприємствами витрат саме Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» зареєстроване як юридична особа, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колишнім працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» - пенсіонерам, які працювали доярками та трактористами-машиністами, призначена та виплачуються пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до п.п.«в» та «д» ст.Закону України «Про пенсійне забезпечення».

15 січня 2015 року листом за №122/02-20 позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №2 в сумі 880,63 грн.

Відповідачем у передбачені строки не сплачено вказану заборгованість з відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за лютий 2015 року в сумі 880,63 грн. в порушення п.2 Розділу VХ «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно п.п.«в», «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

За змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України від 09 серпня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абз.4 п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абз.5 цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі ст.14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті ст.14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст.14 Закону № 1788-XII.

Отже, обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст.13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року №21-725а15.

Згідно п.6 Інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

У п.6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до п.6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

За вказаними обставинами колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обов'язку відповідача відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, призначені працівникам відповідача відповідно до пунктів «в» та «д» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд першої інстанції прийняв вірне рішення про задоволення позову. Висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову є помилковими.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року скасувати.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року залишити силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді