Справа № 2-а-136/10/0408
Суддя: Грищенко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-136/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" березня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Грищенко Н.М.

при секретарі Желдак О.В.

за участі позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДГІС ОСОБА_3 про скасування акту7 індивідуальної дії та визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом ОСОБА_2 посилається на ті обставини, що 19 травня 2009 року ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_5 на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) гривень, за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше ніж 60 км/годину.

Зазначену постанову вона вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України, та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріали, зафіксовані за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови. Однак, як вбачається з ОСОБА_4 по справі про адміністративне порушення, вона була складена 19.05.2009 року за фактом правопорушення, яке зафіксоване 19.05.2009 р. та направлена правопорушнику 22.05.2009 рску. Однак на її адресу зазначені матеріали не надходили. Тобто, в порушення ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 від 19.05.2009 р. та додані до неї документи не були направлені їй про що свідчать матеріали справи та її пояснення.

Також, в ОСОБА_4 від 19.05.2009 р. по справі про адміністративне правопорушення вказано про порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України . Відповідно до п. 12.4 Правил... в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше ніж 60 км/годину.

Однак, у зв»язку з відсутністю фотознімку, не можливо зробити висновок, що автомобіль НОМЕР_1 рухався в межах населеного пункту чи на ділянці з обмеженням швидкості. Що свідчить про безпідставність винесеної Відповідачем ОСОБА_4 від 19.05.2009 року.

У звязку з чим, вона вважає, що не направлення ОСОБА_4 свідчить про суб'єктивне ставлення Відповідача до оскарження. А матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що дії Відповідача чинились поза межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства.

Тому, вона просить поновити строк для оскарження ОСОБА_4 від 19.05.2009р.

Визнати незаконними дії посадової особи інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 та скасувати ОСОБА_4 від 19.05.2009р. винесену інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 про притягнення її до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, який повідомлений належним чином до суду не з»явився. Надав суду пояснення відносно складеної постанови та просив суд розглядати справи у його відсутності.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній

доказів.

Згідно до вимог ст.. 18 ч.І п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З ОСОБА_4 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

З урахуванням пояснень, які були надані позивачкою в ході розгляду справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відносно позивачки, посадовою особою - інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП України винесено 19.05.2009 року постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.І КУпАП, якою до позивачки застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. (а.с. 9).

Відповідачем при винесені постанови було встановлено, що водій автомобіля, 19.05.2009 року о 11.22 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2 (а.с.9) в с. Долинівка по автодорозі Знам»янка - Луганськ, було здійснено порушення п. 12.4 ПДР України - в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше ніж 60 км/годину. В порушення зазначених вимог останній рухався в населеному пункті (п.12.4 ПДР) зі швидкістю 104 км/годину, чим перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 44 км/годину.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 33 Кодексу про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення обов'язковим є врахування особи порушника.

Як зазначено в позові, посадовою особою - інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанського районнону роти ДПС ОСОБА_3, в порушення вказаної статті, особа правопорушника не була з'ясована. Однак, суд не може погодитись із зазначеним твердженням із наступних підстав.

Так, ст.14-1 КпроАП України передбачено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою, цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період зясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Із наданих на адресу суду письмових матеріалів не вбачається наявність доказів того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізувала своє право на звернення у встановлений законом десятиденний строк з дня отримання постанови до органів ДАІ чи посадової особи, що виніс спірну постанову з питання щодо встановлення належної особи, яка вчинила це правопорушення.

ОСОБА_2, є власником зазначеного у постанові від 19.05.2009 року транспортного засобу, тому, суд вважає саме позивачку по справі належною особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається із письмових доказів (виклику державного виконавця ДВС ) 19 травня 2009 року відповідачем було винесено постанову про порушення позивачем п. 12.4 ПДД, а саме - перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 44 км/годину, за що на позивача накладено штраф в розмірі 300 грн.

Зазначена постанова була отримана позивачкою 02 грудня 2009 року від Державної виконавчої служби, що підтверджено поясненнями позивачки та викликом державного виконавця до ДВС.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із дослідженої судом постанови, позивачем вчинено правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП у зв'язку з перевищенням останнім швидкості руху у населеному пункті всупереч вимогам п.12.4 ГІДР України.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог державних стандартів України відео-та фотозйомку працівники ДАІ здійснюють приладами, які сертифіковані в Україні, зокрема: «Візир».

Згідно до постанови, фіксація вищевказаного правопорушення проводилась за допомогою вимірювача швидкості «Візир» № 0711196. Однак, суду не надано доказів на підтвердження правомірності застосування саме цього технічного засобу при фіксації вказаного у протоколі правопорушення.

У відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Таких документів до оспорюваної пост анови відповідачем також не надано.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Посадовою особою інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 протокол про адміністративне не складався, однак це документ який описує, і таким чином фіксує вчинене правопорушення (хто, де, коли і яким чином вчинив порушення, хто його виявив, хто зафіксував. Протокол є важливим доказом.

Відповідно до ч. 2. ст. 254, 258 КУпАП України, протокол не складається у випадку, коли штраф накладається і одночасно стягується, а попередження фіксується на місці вчинення правопорушення, та у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Отже для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, що постанова від 19.05.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Однак, як вбачається з матеріалів, що додаються до позовної заяви (виклику державного виконавця ДВС), ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення не було направлено на адресу позивачки.

Оскільки, позивачкою строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, цей строк має бути поновлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що дії Відповідача чинились пс'за межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у зв 'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71. 86, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.. ст.. 247, 256, 258,288, 289, 293 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 про скасування акту індивідуальної дії та визнання дій протиправними - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження ОСОБА_4 від 19 травня 2009 року, винесеної посадовою особою - інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати незаконними дії посадової особи - інспектора дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3.

Скасувати ОСОБА_4 від 19 травня 2009 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою - інспектором дорожньо-патрульної служби Криничанської районної роти ДПС ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення - Зіікрити.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Обгрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду через районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

ОСОБА_4 набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. М. Грищенко