Справа № 2-а-2128/10
Суддя: Нікітенко Н. П.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
№2-а-2128/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого- судді Нікітенко Н.П.. при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про визнання протиправним рішення», -

Встановив:

Рішенням виконавчого комітету Сонячної сільської ради № 95 від 14.06.2001 р. «Про встановлення ідеальних частин житлового будинку № 69/40 по вул. Зачиняева/Сковороди» були встановленні ідеальні частини житлового будиинку №69/40 по вул. Зачиняева/Сковороди у м. Запоріжжі.

15 грудня 2005 року позивачем, ОСОБА_1, після смерті його бабці, ОСОБА_2, був отриманий спадок, який складався з 13/25 часток жилого будинку № 69/40 по вул. Зачиняева/Сковороди у м. Запоріжжі, які належали останій на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок 1232 від 25 червня 2001 року.

Підставою для видачі Свідоцтва № 1232 віл 25 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_2 було рішення виконавчого комітету Сонячної сільської ради № 95 від 14.06.2001 р.

15 грудня 2005 року, на ім'я позивача було видано свідоцтво про право власності за заповітом, за реєстровим № 4-278, на спадкове майно, що складалося ,в тому числі, з 13/25 часток жилого будинку № 69/40 по вул. Зачиняева Сковороди у м. Запоріжжі та в подальшому, право власності позивача на спадокове майно було зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 22 грудня 2005 року

04 березня 2010 року відповідачем. Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області було прийняте рішення № 95.

Відповідно до п. 1 рішення № 95 від 02 березня 2010 року, відповідачем був задоволений протест прокуратури Запорізького району Запорізької області на рішення виконавчого комітету Сонячної сільської ради № 95 від 14.06.01 р. Про встановлення ідеальних частин житлового будинку № 69/40 по вул. Зачиняева/Сковороди».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить рішення скасувати як протиправне.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, письмові заперечення не надав, про час та місце слухання справи повідомлений.

Суд вважає за можливе слухати справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статєю 59 вказаного Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, суд дійшов до висновку, що виконавчий комітет сільської ради має право видавати розпорядження лише в межах своїх повноважень. При цьому, у нього відсутні будь-які повноваження щодо скасування власних розпоряджень.

Суд не може прийняти, що рішення № 95 було видане на підставі протесту прокурора, а тому правомірно.

Статтею 21 Закону України від 05.11.1991 року № І789-ХІІ «Про прокуратуру» встановлено, що протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Тобто, відповідно до зазначеної норми права протест прокурора не є рішенням суб'єкта владних повноважень, обов'язковим для виконання. Це думка прокурора, яка надсилається відповідному органу для вирішення питання по суті, а тому не дає підстав цьому органу діяти за межами наданих йому повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що рішення № 95 від 04 березня 2010 року, прийнято суб'єктом владних повноважень з перевищенням наданих законом повноважень.

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що на час прийняття оспорюваного рішення позивачу було видане свідоцтво про право власності на спадок.

В Конституції України закріплено принцип, за яким людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3 Конституції).

Враховуючи зазначені норми права суд вважає, що виконавчий комітет сільської ради, у тому числі відповідач, не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами влади і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата, а також у пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009року N 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування.

Оскільки на підставі рішення № 95 від 04 березня 2010 року вже виникли правовідносини щодо права власності на об'єкти нерухомості та воно вже породило певні правові наслідки, суб'єкт владних повноважень не мав права його скасовувати самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з додержанням норм Закону7

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що рішення № 95 прийняте відповідачем, Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області 04 березня 2010 року, прийняте з перевищенням повноважень та необґрунтовано, а відповідач не довів правомірності його видання.

За таких обставин позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 11, 17, 69 - 71, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сонячної сільської ради № 95 від 02 березня 2010 року, про задоволення протесту прокуратури Запорізького району Запорізької області на рішення виконавчого комітету Сонячної сільської ради № 95 від 14.06.01 р. «Про встановлення ідеальних частин житлового будинку № 69/40 по вул. Зачиняева/Сковороди».

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів.

Суддя Нікітенко Н.П.