Справа № 815/6505/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6505/15

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Одеса Справа № 815/6505/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджували заявлену митну вартість товару, правомірність застосування резервного методу визначення митної вартості відповідачем не доведена, оскільки, всі порушення, визначені в рішенні про коригування митної вартості товарів є не обґрунтовані, не впливають на ціноутворення та не спростовують заявлену вартість товару, розбіжності в документах, поданих для розмитнення товару відсутні, що підтверджується наданими доказами у справі.

В судове засідання з’явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, Одеською митницею ДФС встановлені розбіжності в поданих документах та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та ціни, що була фактично сплачена за товар, однак, додаткові документи позивачем в повному обсязі не були надані, а ті що надавалися також мали розбіжності, при цьому, дані ЄАІС свідчать про здійснення розмитнення подібних товарів за значно вищою ціною, ніж заявлена позивачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що між ПП “Атаман-Фрут” та Компанією ООО “Ceteronis ST” (Молдова) 03.07.2015 року укладений зовнішньоекономічний контракт №106/MD, за яким Компанія ООО “Ceteronis ST” (р. Молдова) зобов’язалася поставляти, а ПП “Атаман-Фрут” приймати та оплачувати товар, вказаний в Специфікаціях, які є невід’ємною частиною Контракту (а.с. 19-26).

Згідно з положеннями частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України від передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України зазначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 Митного кодексу України.

З метою митного оформлення зазначеного товару, до відділу митного оформлення №6 митного поста “Одеса-порт” Одеської митниці ДФС подана електронна митна декларація №500060006/2015/007223, в якій митна вартість визначена за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а саме: у розмірі 0,70 доларів США за 1 кг товару та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, контракт №106/MD від 03.07.2015 року, специфікацію №34 від 03.07.2015 року; інвойс №А34 від 31.08.2015 року; лист про транспортні витрати від 28.07.2015 року; проформа – рахунок №2/А34 від 31.08.2015 року; копія митної декларації країни відправлення №3741 від 31.08.2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №063576 від 31.08.2015 року; декларацію митної вартості с відомостями щодо митного оформлення аналогічних товарів ВМД №125130005/2015/547038 від 03.09.2015 року; декларацію виробника від 31.08.2015 року та інші.

За наслідками розгляду наданих документів, у зв'язку із спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: в наданому до митного оформлення інвойсі №А34 від 31.08.2015 року не вказані дані про передоплату, які передбачаються п. 3.1, 3.2 контракту 106/МD від 03.07.2015 року; не надано довідки про передоплату, посадовою особою підрозділу митного оформлення було витребувано у декларанта додаткові документи.

Відповідачем було витребувано у декларанта: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивачем за вимогою посадової особи митного органу було надано додаткові документи згідно зі ст. 53 Митного кодексу, зокрема: заявка на купівлю іноземної валюти №220 від 12.08.2015 року, платіжне доручення №221 від 17.08.2015 року, прайс-лист виробника б/н від 01.08.2015 року, довідка Одеської регіональної торгово-промислової палати: СИО-а №000537 від 13.08.2015 року.

04.09.2015р. митним органом було прийнято рішенням № 500060006/2015/000035/1 про коригування митної вартості товару, яким відмовлено в митному оформлені товару, що імпортується, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у розмірі - 0,70 доларів США за кг.

Згідно з графою 33 рішення, причинами коригування митної вартості задекларованого товару слугували виявлені розбіжності, а саме: в наданому до митного оформлення Інвойсі №А34 від 31.08.2015 року не вказані дані про предоплату; в довідці Одеської регіональної ТПП: № 000537 від 13.08.2015р. ціна товару визначена на умовах DAP на серпень місяць.

В обґрунтування застосування другорядних методів визначення митної вартості, митний орган зазначив, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄФІС Міндоходів та встановлено, що по товару № 1 рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшім - 1,33 USD за кг. нетто, ніж заявлено декларантом - 0,70 USD за кг. нетто.

З урахуванням викладеного, при розмитненні імпортованого товару, митним органом був застосований резервний метод визначення митної вартості товару.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що оскаржувані рішення та картки відмови прийняті без достатніх правових підстав, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини 3 статті 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст. 6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни.

При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Митним кодексом України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст.57 МК України, частиною 1 якої встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2, 3, 6 ст. 57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з норми, викладеної у ч. 8 ст. 57 МК України, лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Другою частиною статті 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а третя частина цієї ж статті передбачає, що якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи.

Відповідно до статті 55 МК України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Судом встановлено, що при зверненні до Одеської митниці для митного оформлення товарів позивачем, був наданий пакет документів.

В подальшому товариством на вимогу митниці було надано додаткові документи для здійснення перевірки митним органом визначеної позивачем митної вартості товару.

З наданих документів вбачається, що товар, який ввозився на територію України був придбаний саме за контрактом № 106/MD від 03.07.2015 року, укладеним з Компанією ООО “Ceteronis ST” (Республіка Молдова) та специфікації №34 до вказаного контракту.

У підтвердження ціни товару, який був придбаний позивачем, були надані – інвойс №А34 від 31.08.2015 року; лист про транспортні витрати від 28.07.2015 року; проформа – рахунок №2/А34 від 31.08.2015 року; копія митної декларації країни відправлення №3741 від 31.08.2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №063576 від 31.08.2015 року; декларацію митної вартості с відомостями щодо митного оформлення аналогічних товарів ВМД №125130005/2015/547038 від 03.09.2015 року; декларацію виробника від 31.08.2015 року; заявка на купівлю іноземної валюти №220 від 12.08.2015 року; платіжне доручення №221 від 17.08.2015 року; прайс-лист виробника б/н від 01.08.2015 року та довідка Одеської регіональної торгово-промислової палати: СИО-а №000537 від 13.08.2015 року.

Стосовно відсутності у інвойсі даних, які повинні бути вказані за умовами Контракту, суд зазначає, що інвойс є наслідком контракту та складається на підставі домовленості сторін, зазначених саме у контракті та додатків до нього, де вказана вартість Товару, умови розрахунків.

Відповідно до п. 3 зовнішньо - економічного Контракту № 106/MD від 03.07.2015р., узгоджені умови, порядок розрахунків та строки оплати товару.

Вартість товару визначена у прайс-листі постачальника товару від 31.08.2015р., а саме: у розмірі 0,52 доларів США за кг. кожного виду винограду.

Тобто, інвойс це по суті рахунок на оплату та є вторинним документом по відношенню до Контракту та якій не впливає на ціноутворення.

Так, судом встановлено, що позивачем на підтвердження вартості товару надав всі необхідні документи.

Щодо посилань відповідача стосовно зазначення у довідці Одеської регіональної ТПП: № 000537 від 13.08.2015р. (а.с. 38) умови постачання DAP та визначення ціни на серпень, суд зазначає, що у довідці ТПП ціна аналогічного імпортованого з Республіки Молдова товару визначена у серпні у розмірі від 0,68 до 0,70 доларів США за кг. Умовами Контракту, прайс-листом виробника вартість товару також визначена у серпні 2015р., що було відображено в інвойсі, оскільки пакет документів формувався в серпні, а електронна митна декларація подана 04.09.2015 року.

Дійсно, у довідці Одеської регіональної ТПП зазначена певна ціна товару (виноград) на умовах постачання DAP, де ціна вказана з урахуванням транспортних витрат постачальника.

Відповідно до правил Інкотермс 2010 DAP – це (Delivered at Place): поставка в місті призначення.

FCA – це (Free Carrier) (вказане місце): товар доставляється перевізнику замовника.

У контракті умовами постачання зазначено FCA - склад постачальника село Дойна, район Кагул, республіка Молдова (Інкотермс 2010). Митна вартість товару при умовах постачання FCA передбачає включення транспортних витрат при митному оформленні, але покупця.

Згідно довідки про транспортні витрати від 28.07.2015 року ПП «Атаман-Фрут» транспортні витрати по доставці вантажу по маршруту с. Дойна (район Кагул), республіка Молдова до п/п «Старокозачьє», Україна становлять 0,05 доларів США за один кг. нетто.

Таким чином ціна, на умовах постачання DAP значно перевищує ціну на умовах постачання FCA, та позивач при митному оформленні товарів вказав саме ціну, за умовами DAP у розмірі 0,70 доларів США, яка є вищою ніж ціна встановлена контрактом у розмірі 0,52 доларів США.

Таким чином, суд зазначає, що довідка ТПП підтверджує ринкову вартість товару.

Крім того, позивачем на підтвердження митної вартості товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у розмірі 0,70 доларів США за кг. була надана до митного органу ВМД №12513005/2015/547038 від 03.09.2015 року.

Посилання відповідача на відсутність в інвойсі даних про передоплату, як на наявність розбіжностей в документах, суд не приймає до уваги, оскільки строк оплати товару не є ціноутворюючим фактором, відсутність цієї інформації не може свідчити про заниження митної вартості товару, умови оплати визначені в контракті, на який є посилання в інвойсі, а інвойс є наслідком контракту та є розрахунково-платіжним документом, в якому виставляються суми до сплати покупцю, до того ж, в інвойсі №А34 від 31.08.2015 року міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару.

Також посилання відповідача на відсутність довідки про передоплату суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться всі документи, які підтверджують митну вартість товару, його оплату в сумі, визначеній декларантом, відсутність будь-яких розбіжностей, які б не давали можливість визначити митну вартість товару, тощо.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари були оформлені за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною аналогічних (подібних) товарів та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації підлягає визнанню протиправними та скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства “Атаман-Фрут” до Одеської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу митного оформлення №6 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000035/1 від 04.09.2015 року.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов