Справа № 537/4771/15-а
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/4771/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І, при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в приміщенні Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, яка полягає у відмові здійснити їй перерахунок та індексацію виплати поновленої пенсії в розмірі не нижче рівня прожиткового мінімуму згідно заяви від 15 жовтня 2015 року, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити перерахунок та виплачувати їй поновлену пенсію, починаючи з 01.08.2015 року відповідно до ст.. 42 Закону України «Про згальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні у розмірі не нижче прожиткового мінімуму.

Свої вимоги мотивувала тим, що 29 травня 2013 року набрало законної сили рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2013 року по справі №1615/5893/2012, згідно якого її позов задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови їй в поновленні виплати пнсії за віком за її заявою від 25.10.2012 року, зобов»язано Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці поновити їй виплату пенсії за віком, починаючи з 01.12.2012 року. Відповідач поновив їй виплату пенсії, проте з 01.08.2915 року розмір її пенсійної вплати встановив на рівні 284 грн.69 коп..

04.09.2015 року вона звернулася з заявою до відповідача, в якій зазначила, що пенсія на рівні 284 грн. 69 коп. є меншою від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, просила розібратися та надати обґрунтовану відповідь щодо такого зниження її пенсійної виплати.

14.09.2015 року листом №223/В-10 відповідач її повідомив, що згідно роз»яснень Пенсійного фонду України щодо виконання рішень судів про поновлення виплати пенсії в Україні особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, якщо в судовому засіданні не вказана кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи своє рішення. У випадках, коли інше не зазначено в рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці зазначило, що її пенсійну справу приведено у відповідність шляхом поновлення пенсії у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати, оскільки іншого не зазначено в судовій постанові. Так з 01.08.20156 року розмір її пенсійної виплати встановлено на рівні 284 грн. 69 коп..

15.10.2015 року вона звернулася до відповідача із заявою про преведення перерахунку та індексації поновленої пенсії, оскільки розмір даної пенсії на рівні 284 грн. 69 коп. нижчий від прожиткового мінімуму.

Проте листом №269/В-10 від 29.10.2015 року відповідач відмовив їй в задоволені заяви про проведення перерахунку та індексації поновленої пенсії посилаючись на те, що рішення суду виконано в повному обсязі.

Вважає, що поновлення виплати пенсії в розмірі меншому від рівня прожиткового мінімуму на час такого поновлення та ігнорування заяви про перерахунок пенсії суперечать нормам міжнародного права, так як згідно з ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені цим законом індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення та перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити в зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представника позивача та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Яке достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 19.07.2001 року.

Позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, однак виїхала на постійне місце проживання до м. Ратінген Німеччина, що підтверджується довідкою про взяття на облік за місцем проживання від 06.08.2015 року.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2013 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії за віком за її заявою від 25.10.2012 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.12.2012 року.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року вищезазначена постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 березня 2013 року залишена без змін.

На виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2013 року, 06 серпня 2013 року видано виконавчий лист №1615/5893/2012.

Згідно розпорядження Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 02.04.2014 року за № 163621 ОСОБА_1 з 01.12.2012 року поновлено виплату пенсії.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області 11.03.2016 року за вих..№ 1215, ОСОБА_1 з 01 серпня 2015 року була встановлена пенсія у розмірі 284 грн. 69 коп..

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі ОСОБА_1 звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці, відповідно до якої просила провести перерахунок та індексації поновленої пенсії, оскільки розмір її пенсійної виплати на рівні 284 грн. 69 коп. нижчий від прожиткового мінімуму.

Листом від 14.09.2015 року за вих. № 223/В-10 Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області повідомило ОСОБА_1, що при виконанні рішення суду , в якому не вказана кінцева дата періоду , за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи рішення. У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. Так, з 01.08.2015 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 встановлено на рівні 284 грн. 69 коп.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Стаття 24 Конституції України гарантує громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 25 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Відповідно до ст.. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів, незалежним і неупередженим судом.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється зокрема на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 вказаного Закону під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якої надана Верховною Радою України.

У відповідності з ч.3 ст. 3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини , кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, гарантованих Конституцією та державою Україна.

Тобто, ОСОБА_1, проживаючи в Німеччині, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України і пенсійне законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано неконституційними пункт 2 частини 1 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що із визнанням неконституційними положень п.2 ч.1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» зникли перешкоди для реалізації позивачем своїх прав на пенсійне забезпечення. Позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма конституційними правами , в тому числі і на пенсійне забезпечення, з застосуванням всіх доплат, підвищень, здійснення перерахунків, які передбачені діючим пенсійними законодавством України для всіх громадян України незалежно від їх місця проживання, а тому будь-які перешкоди , при наявності умов, зазначених в законі для перерахунку, виплати підвищення - відсутні.

Таким чином, після прийняття Конституційним судом України вищезазначеного рішення, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не встановлено підстав для незастосування до пенсіонерів - громадян України, які перебувають за кордоном, норм цього Закону, які регулюють порядок проведення перерахунків, підвищення пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги , що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму , встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складав 949 грн.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.08.2015 року розмір пенсії ОСОБА_1 було встановлено у розмірі 284 грн. 69 коп., що є нижчим від прожиткового мінімуму .

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені ) вони на підставах, у межах повноважень то у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до Закону України № 1166-11 від 27.03.2014 року «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зупинено дію ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до стабілізації економічного ситуації в країні. Отже, перерахунки відповідно до ч.2 ст. 42 вищезазначеного Закону не проводяться.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,12,94, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті поновленої пенсії ОСОБА_1 в розмірі не нижче рівня прожиткового мінімуму згідно заяви від 15.10.2015 року.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплачувати поновлену їй пенсію, починаючи з 01.08.2015 року відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не нижче прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м.Кременчук Полтавської області () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 974 грн. 40 коп. сплаченого судового збору

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Особи, що беруть участь у справі можуть одержати копію постанови у повному обсязі з 18 березня 2016 року.

Суддя: С.І. Сьоря