Справа № 820/218/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 березня 2016 р. № 820/218/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченко А.В.,

При секретарі - Алавердян Е.А.

За участі:

позивача - ОСОБА_1

Представника відповідача - Сафронової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Харківській області про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с (по особовому складу), в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, за ст. 64 п «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, з 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ України; поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України на посаді дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ з 06.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.02.2003 року позивач була прийнята на службу в органи внутрішніх справ України та обіймала посаду дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ. З серпня 2014 року позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. 14.12.2015 року позивач отримала лист управління кадрового забезпечення ГУНП у Харківській області (№ 7/298 від 01.12.2015 року), в якому було зазначено про те, що її звільнено 06.11.2015 року через скорочення штатів, а 22.12.2015 року вона прибула до управління кадрового забезпечення ГУНП у Харківській області, де особисто отримала копію витягу із наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с від 06.11.2015 року та трудову книжку. Позивач вважає таке звільнення незаконним, таким, що порушує права позивача та не відповідає положенням Кодексу законів про працю.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях, та просив суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

17.02.2003 року ОСОБА_1 була прийнята на службу в органи внутрішніх справ України та обіймала посаду дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ. З серпня 2014 року позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Наказом Головного управління МВС України в Харківській області №683 о/с від 06.11.2015 року згідно з пунктами 10 та 11 розділу 11 Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06.11.2015 року у запас збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1, дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ.

Згідно інформації із Витягу оскаржуваного наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с від 06.11.2015 року позивач на момент звільнення знаходилася у відпустці по догляду за дитиною.

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача судом встановлено, що 14.12.2015 року позивач отримала лист управління кадрового забезпечення ГУНП у Харківській області (№ 7/298 від 01.12.2015 року), в якому було зазначено про те, що її звільнено 06.11.2015 року через скорочення штатів. 22.12.2015 року позивач прибула до управління кадрового забезпечення ГУНП у Харківській області, де особисто отримала копію витягу із наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с від 06.11.2015 року та трудову книжку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII, який діяв до 07.11.2015 року, визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів: кримінальної міліції; міліції громадської безпеки; державної автомобільної інспекції; міліції охорони; судової міліції; спеціальної міліції; внутрішньої безпеки; особливого призначення.

Частиною першою ст.18 вказаного Закону передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом "г" п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991р. №114, встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

За приписами п. 70 вказаного Положення передбачено, що звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами); Постанова Верховної Ради Української РСР "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 21).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1 до вказаної Постанови та ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2 до вказаної Постанови.

Частиною першою ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами п. 8 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Так, п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем 30.10.2016 року та 05.11.2016 року позивачу направлялись листи, в яких повідомлялось про необхідність прибуття на службу для подання відповідних рапортів у разі якщо позивач бажає проходити службу в поліції.

В подальшому, листом № 61/8636 від 06.11.2015 року відповідач повідомив позивачу про те, що її звільнено за ст. 64 п. «г» /через скорочення штатів/ наказом Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с від 06.11.2015 року з 06.11.2015 року.

Суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи позивач не надав доказів подання відповідних рапортів про проходження служби в поліції в межах встановленого законодавством строку із проходженням відповідної атестації у визначеному порядку та строки.

Пунктами 10 та 11 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи наказ № 683 о/с від 06.11.2015 року про звільнення позивача з 06.11.2015 року у запас збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) діяв на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, у зв'язку із чим суд вважає позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с (по особовому складу), в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, за ст. 64 п «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, з 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ України такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про поновлення в органах внутрішніх справ України на посаді дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ з 06.11.2015 року суд зазначає, що вказана позовна вимога є похідною від попередньої та враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління МВС України в Харківській області № 683 о/с (по особовому складу), в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) дільничого інспектора міліції СДІМ ВМ (м. Харків) Київського РВ ХМУ ГУ, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, за ст. 64 п «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, з 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Постановою КМУ від 16 вересня 2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у зв'язку з чим створено новий орган публічної влади - Головне управління Національної поліції в Харківській області, який не є правонаступником ГУМВС України в Харківській області.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Харківській області про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 17 березня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко