Справа № 808/6023/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року 13год.23хв.Справа № 808/6023/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Волтер О.В.,

відповідача: представник Синіцин А.В.,

третьої особи: представник Прокоф'єв С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім"

до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізька митниця ДФС

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізька митниця ДФС, в якій позивач просить: визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до висновку № 167 відомостей, які ґрунтуються на рефераті та відомостях з Інтернету; зобов'язати відповідача відповісти на поставлене питання: "Чи відноситься надані на дослідження зразки до поверхнево-активних органічних речовин" та пояснити можливість віднесення сполук визначеного хімічного складу до групи 34 УКТЗЕД.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, а саме зазначив, що 21.08.2015 Дніпровським управлінням з питань експертизи та досліджень складено висновок №167, який є недостатньо ясним та повним, оскільки у висновку не надано відповіді на питання "Чи відноситься надані на дослідження зразки до поверхнево - активних органічних речовин?", досліджуючи можливість використання засобу, експерт послався на відомості з Інтернету. Внаслідок недостатньої якості висновку працівники Запорізької митниці віднесли сполуку визначеного хімічного складу до коду . Рішення про визначення коду товару наразі скасоване. Однак зважаючи, що надання неповних висновків вже відбувалося неодноразово, позивач просить задовольнити даний позов.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги ґрунтуються лише на припущеннях позивача, без ненадання їх нормативно - правового обґрунтування. На підставі запиту МП "Запоріжжя-центральний" Запорізької митниці ДФС від 17.08.2015 №104 відокремленим підрозділом відповідача - Дніпропетровським управлінням з питань експертизи та досліджень проведено дослідження та складено висновок від 21.08.2015 № 167. Експерт під час проведення дослідження обрав методи на власний розсуд, з урахуванням мети дослідження та наявної прикладної бази. Під час проведення досліджень експерт використовував загальновідому науково-технічну літературу, нормативно-технічну документацію та інформацію з мережі Інтернет.

В частині класифікації товарів згідно з УКТЗЕД відповідач зазначає, що вирішення таких питань не відноситься до компетенції відповідача. Також зазначає, що відповідач не здійснює управлінські функції щодо позивача, а висновок експерта це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи. Отже висновок експерта не є нормативно - правовим актом чи актом індивідуальної дії. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечив та пояснив, що висновок від 21.08.2015 № 167 був не єдиною підставою для прийняття Запорізькою митницею рішення про визначення коду товару, яке на даний час також є скасоване.

Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив таке.

Запорізькою митницею ДФС подано запит про проведення досліджень від 17.08.2015 року №104, на підставі якого відокремленим підрозділом відповідача - Дніпропетровським управлінням з питань експертизи та досліджень проведено дослідження та складено висновок від 21.08.2015 №167 (а.с. 6-9).

Метою дослідження було встановити характеристики, визначальні для класифікації товару згідно УКТЗЕД.

Завданням для дослідження було: визначити хімічний склад відсотковий вміст компонентів товару; встановити здатність знижувати поверхневий натяг дистильованої води до 4,5'10-2Н/м (45 дтн/см) або менше за концентрацією від 0,5% при температурі 20 °C; чи відноситься надані на дослідження зразки товару до поверхнево - активних органічних речовин.

Експерт Зеря І.М. під час проведення дослідження обрав методи дослідження, про які зазначив в пункті 9.2 висновку від 21.08.2015. Крім того, зі списку використаних джерел видно, що під час проведення дослідження було використано загальновідому науково - технічну літературу, нормативно - технічну документацію та інформацію з мережі Інтернет.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо внесення до висновку відомостей, які ґрунтуються на рефераті та відомостях з мережі Інтернет, просить зобов'язати відповідача відповісти на всі поставлені запитання та пояснити можливість віднесення сполук визначеного хімічного складу до групи 34 УКТЗЕД.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України (далі по тексту постанови - МК України), товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

З наведеної норми видно, що рішенням, яке може вплинути на права особи, є, зокрема, рішення щодо класифікації товарів.

З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД можуть братися проби (зразки товарів) для проведення митної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Частини 8-12 ст. 357 МК України передбачають, що за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У висновку про результати дослідження (аналізу, експертизи) зазначаються:

1) місце і дата проведення дослідження (аналізу, експертизи);

2) ким і на підставі якого документа проводилося дослідження (аналіз, експертиза);

3) запитання, поставлені перед експертом;

4) об'єкти дослідження (аналізу, експертизи);

5) матеріали і документи, надані експерту;

6) зміст та результати дослідження (аналізу, експертизи) із зазначенням методів їх проведення;

7) оцінка результатів дослідження (аналізу, експертизи), висновки та їх обґрунтування.

Якщо експерт під час проведення дослідження (аналізу, експертизи) виявить істотні обставини, з приводу яких йому не було поставлено запитань, він може включити їх до висновку.

У разі недостатньої ясності та повноти висновку експерта може бути призначено додаткове дослідження (аналіз, експертиза), яке доручається тому самому або іншому експертові.

У разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.

Наказом Державної фіскальної служби України від 01.10.2014 № 154 затверджено Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС (а.с.164-173).

Відповідно до п. 1 Положення, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень ДФС є спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень у системі територіальних органів Державної фіскальної служби, який підпорядковується ДФС.

В силу п.п. 3 п. 4 Положення, Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, законодавством вирішення питання правильності класифікації та кодування товару покладено саме на митний орган. І саме рішення щодо визначення коду товару може мати наслідки для платника податків. Як пояснив в судовому засіданні представник третьої особи, висновок від 21.08.2015 № 167 не був єдиною підставою для прийняття рішення щодо визначення коду товарів, які ввозилися позивачем.

А відтак, дії відповідача щодо складання висновку, внесення до висновку №167 відомостей, які ґрунтуються на рефераті та відомостях з Інтернету, судом вбачається обставиною, що не порушує прав та інтересів позивача з огляду на те, що висновок є службовим документом. Дії зі складання висновку є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено, що дії з внесення до висновку відомостей, які ґрунтуються на рефераті та відомостях з Інтернету, суперечать вимогам законодавства. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що під час проведення досліджень експерт може обирати методи дослідження на власний розсуд, з урахуванням мети дослідження та наявної приладної бази. Під час проведення досліджень експерту не заборонено використовувати загальновідому науково-технічну літературу, нормативно-технічну документацію та інформацію з мережі Інтернет.

А відтак, що дії з внесення до висновку відомостей, які ґрунтуються на рефераті та відомостях з Інтернету, самі по собі не тягнуть для позивача будь-яких правових наслідків, не впливають на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків позивача, а також встановлених законом умов їх реалізації. Вказане є підставою для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача відповісти на поставлене питання: "Чи відноситься надані на дослідження зразки до поверхнево-активних речовин" та пояснити можливість віднесення сполук визначеного хімічного складу до групи 34 УКТЗЕД суд зазначає таке.

З висновку від 21.08.2015 № 167 видно, що дослідження проводилося щодо зразків (проб) товарів, які ввозилися за МД від 14.08.2015 № 112050000/2015/013494.

Представники сторін та представник третьої особи в судовому засіданні підтвердили, що щодо вказаного товару Запорізькою митницею приймалося рішення щодо визначення коду товару, однак станом на дату розгляду даної справи таке рішення скасовано в судовому порядку.

А відтак суд зазначає, що висновок від 21.08.2015 № 167 стосується лише товару, ввезеного за МД від 14.08.2015 № 112050000/2015/013494, такий висновок вичерпав свою дію, а права позивача відновлені у зв'язку зі скасуванням судами рішення про визначення коду товару, ввезеного за названою декларацією.

Одночасно суд зазначає, що судовий захист, у відповідності до положень КАС України, спрямований на відновлення вже порушеного права, а не можливих порушень на майбутнє.

А відтак, вказані позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За наведених обставин позивачу слід відмовити в задоволенні позову повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька