Справа № 823/211/16
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 березня 2016 року справа № 823/211/16

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Мишенко В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом, в якому, з урахуванням ухвали про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог від 11.03.2016 просить зобов'язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області надіслати позивачу повну відповідь у відповідності до рішення Придніпровського районного суду від 02.12.2015 по справі № 823/3413/14.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що дана справа не підсудна Черкаському окружному адміністративному суду з наступних підстав.

Кодекс адміністративного судочинства України є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері здійснення правосуддя у справах публічно-правового характеру. Він визначає найбільш важливі елементи судочинства: юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства (ст. 1 КАС України).

У відповідності до частини 1-3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Поняття "виконавче провадження" розкрито у статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-ХІV), під яким слід розуміти сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів. Під ним розуміється завершальна стадія судового провадження, в межах якої в примусовому порядку виконується рішення суду.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Процедура судового контролю у рамках адміністративного судочинства визначена статтею 267 КАС України. Так, відповідно до частин першої та другої цієї статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також через розгляд адміністративними судами адміністративних справ. Так, позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на його виконання або на порушення прав позивача, підтверджених ним.

За наслідком розгляду такої заяви, згідно з частиною десятою статті 267 КАС України, суд приймає ухвалу (за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача) або постанову (у разі наявності підстав для задоволення заяви).

Контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється ще і через розгляд адміністративними судами адміністративних позовів стосовно рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби в порядку статті 181 КАС України. Такий судовий контроль ініціюється учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, шляхом звернення до адміністративного суду з окремим позовом.

Отже, суд звертає увагу позивача, що позивачем обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, подавши позовну заяву як новий спір, а не в порядку 267 КАС України. Крім того, невиконання або не належне виконання рішень суду вирішується виключно в порядку статті 267 КАС України, що випливає з самої суті судового контролю за виконанням судового рішення, як ефективного інструменту впливу. Зокрема, заява (клопотання) про встановлення судового контролю передається судді, який розглядав справу (поза автоматизованим розподілом), і вирішується в межах того самого провадження. Нова адміністративна справа не оформляється.

Таким чином, оскільки позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2015 по адміністративній справі № 823/3413/14, даний позов (заяву) належить розглядати Придніпровському районному суду м. Черкаси в порядку ст. 267 КАС України.

Зокрема така позиція судді узгоджується з позицією ВАС України викладеній в ухвалі від 12.11.2014 у справі № К/9991/59483/12 та К/800/29035/13 від 19.03.2015.

Відповідно до п. 6 ч. 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 6 ст. 108 КАС України).

Керуючись ст. 14, п. 6 ч. 3 ст. 108, ст. 160, 165, 257, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області про зобов'язання вчинити певні дії, повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу його право звернутися з заявою до Придніпровського районного суду м. Черкаси, як адміністративного в порядку ст. 267 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко