Справа № 2-а-3304/11
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3304/2010 р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2010 р. о 16 годині 20 хвилин суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Рум`янцева Н.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2011р. позивач звернувся до суду з позовом до В/ч3039. Просив визнати протиправною відмову відповідача щодо виплати грошової компенсації за не отримане речове майно. Просив стягнути з відповідача грошову компенсацію у сумі 4561,71грн. та судові втрати по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у В/ч3039 з 02.02.1993року по 15.12.2010року на посаді начальника юридичної служби. Наказом №247 від 15.12.2010року звільнений в запас. При звільненні не отримав грошову компенсацію за невидане йому речове майно, що передбачено ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

А також визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету міністрів України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» N 1444 від 28.10.2004року.

Законом України Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000р. № 1459-ІІІ, дію ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна призупинено. Закон набув чинності з 11 березня 2000 року.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі, залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційним Судом України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997р. № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначено: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів".

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Н.О. Рум`янцева