Справа № 457/1261/14-а 2-а/457/13/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Справа № 876/12187/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю позивача та представника: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 06 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Трускавецької міської ради про визнання п.3 рішення Трускавецької міської ради незаконним та скасування його,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання п.3 рішення Трускавецької міської ради №248 від 18 жовтня 1990 року «Про розгляд житлових питань» незаконним та скасування його.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням №248 п.3 від 18 жовтня 1990 року виконком Трускавецької міської ради вирішив розширити квартиру АДРЕСА_7 квартиронаймачем якої є ОСОБА_1, за рахунок звільненої квартири АДРЕСА_1 житловою площею 35,0 м.кв. з кухнею і частковими комунальними вигодами на склад сім'ї - 4 чоловіки; звільнену квартиру № 5 житловою площею 23,3 кв.м. закріпити, як сімейний гуртожиток відділу культури, згідно листа № 1-10 від 11.10.1990 року. Вважає таке рішенням протиправним, оскільки відповідно до оскаржуваного рішення було зроблено дві кімнати №5 та №5-а гуртожитку культури, що недопустимо відповідно до закону, тому що в житловому будинку, де проживають громадяни сім'ями одне із житлових приміщень, не може бути визнане гуртожитком, бо воно не відповідає вимогам Положення про гуртожитки, а тому видача ордерів на такі приміщення є незаконними. Крім цього поселення в ці кімнати гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є також незаконним, так як у квартирі АДРЕСА_2, де він проживає із сім'єю залишилися, його речі і його ніхто не висиляв з даної квартири.

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 06 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що виносячи оскаржуване рішення Трускавецька міська рада мала розширити його маленьку квартиру за рахунок додаткової площі, квартири №6, а не проводити без його згоди обміни квартирами та утворювати гуртожиток.

У ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 надали пояснення та просять задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих Трускавецької міської ради №21 від 10.06.1993 року «Про визнання права власності на будинки АДРЕСА_8», комісія вирішила Рішення Трускавецького міськвиконкому №7 від 18.01.1956 року в частині взяття на баланс держави житлових будинків по АДРЕСА_9 скасовано як таке, що було прийнято без законних на те підстав; визнано за ОСОБА_5 право особистої власності на жилі будинки по АДРЕСА_10

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Трускавецького міськвиконкому №248 від 18.10.1990 року виконком Трускавецької міської ради, вирішив розширити житлове приміщення квартири АДРЕСА_11 - квартиронаймач ОСОБА_1, яка складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею і з частковими комунальними вигодами за рахунок звільненої квартири №6, що складається з трьох кімнат житловою площею 35,0 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами, та рахувати квартиру квартиру АДРЕСА_1 з трьох кімнат житловою площею 35,0 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами, на склад сім'ї 4 чоловіки; звільнену квартиру №5 житловою площею 23,3 кв.м. закріпити, як сімейний гуртожиток відділу культури, згідно листа №1-10 від 11.120.1990 року; зобов'язано житлово-експлуатаційну контору №2 внести зміни в нумерацію квартири та особових рахунках громадян ОСОБА_1, підтвердженням чого є витяг з Рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №248 від 18.10.1990 року. З даного рішення вбачається, що з цього часу за родиною ОСОБА_1 закріплено квартиру №6, яка складається з трьох кімнат, а не квартири №5 та №6, тому, що розширення проведено шляхом обміну.

Згідно інформаційної довідки житлово-експлуатаційної контори №2 від 05.06.1995 року №01-146, встановлено що житлова площа квартири АДРЕСА_5 становить 48 кв.м. і складається з 4-ох кімнат. Оплата проводиться з 18.10.1990 року ОСОБА_1.

Рішенням міськвиконкому №275 від 15.11.1990 року квартиру №5 розділено на квартиру №5 житловою площею 10,7 кв.м. та квартиру №5а житловою площею 12,6 кв.м., як сімейний гуртожиток відділу культури.

Відповідно до прийнятого рішення та на підставі ордерів, працівники відділу культури гр.. ОСОБА_3.(ОСОБА_3) та ОСОБА_4 вселились в дані житлові приміщення.

В подальшому, Рішенням міськвиконкому №281 від 30.11.2000 року ОСОБА_3 проведено розширення житлового приміщення АДРЕСА_1 за рахунок звільненої суміжної кімнати №5а та визнано квартиру №5 як таку, що складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею та частковими комунальними вигодами.

Рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради №99 від 24.05.2001 року, виконком вирішив ліквідувати як гуртожиток квартиру АДРЕСА_6, що складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами.

Рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих Трускавецької міської ради №21 від 10.06.1993 року «Про визнання права власності на будинки АДРЕСА_8», комісія вирішила Рішення Трускавецького міськвиконкому №7 від 18.01.1956 року в частині взяття на баланс держави житлових будинків по АДРЕСА_9 скасувати як таке, що було прийнято без законних на те підстав; визнано за ОСОБА_5 право особистої власності на жилі будинки по АДРЕСА_10

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації.

На переконання апеляційного суду, оскаржуване рішення Трускавецького міськвиконкому №248 від 18.10.1990 року. З даного рішення вбачається, що з цього часу за родиною ОСОБА_1 закріплено квартиру №6, яка складається з трьох кімнат, а не квартири №5 та №6, тому, що розширення проведено шляхом обміну, а тому воно є актом індивідуальної дії, вичерпало свою юридичну силу після реалізації, а саме приватизації квартир в будинку по АДРЕСА_10.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на об'єкт нерухомості, а саме квартир в будинку по АДРЕСА_10, виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені ст.. 16 Цивільного кодексу України.

Адміністративний суд не може вирішувати спори про право власності, оскільки такі спори не належать до публічно-правових, якими обмежується адміністративна юрисдикція.

З матеріалів справи вбачається існування конкуренції підстав виникнення права власності у різних осіб приватного права, що претендують на спірне майно.

Отже, для того, щоб вирішити даний адміністративний спір має бути прийнято остаточне судове рішення, в якому буде розв'язано конкуренцію підстав виникнення права власності різних осіб на спірне майно.

Таким чином, в основі даного спору лежить спір про право власності, який відповідно до статті 17 КАС не належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із приписами пункту 1 частини 1 статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 06 листопада 2015 року у справі №457/1261/14-а скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний