Справа № 2а-460/11/1370
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2016 р. м. Київ К/800/13582/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Інспекція)

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015

у справі № 2а-460/11/1370 (9104/53969/12)

за позовом Інспекції

до ОСОБА_1,

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року Інспекція звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_1 24610 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, який не був сплачений при першій реєстрації належного відповідачеві автомобіля марки VOLKSWAGEN T4 (державний номер НОМЕР_1).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2011 позов задоволено з посиланням на невиконання відповідачем обов'язку із сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; у позові відмовлено. У прийнятті цієї постанови апеляційний суд виходив з того, що з огляду на факт реєстрації спірного автомобіля, передумовою якої є сплата податку з власників транспортних засобів, підстави для стягнення з відповідача оспорюваної суми цього податку відсутні.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду зі спору як скасоване помилково.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити розглядувані касаційні вимоги виходячи з такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23.02.2010 ОСОБА_1 було здійснено першу реєстрацію транспортного засобу -автомобіля марки VOLKSVAGEN LT 35 (державний номер НОМЕР_1) 2000 року випуску без сплати до бюджету необхідної суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів; у зв'язку з цим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед бюджетом з названого податку в загальній сумі 24610 грн.

Факт реєстрації цього транспортного засобу після його ввезення на митну територію України відповідачем не заперечувався.

В силу вимог частини першої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами п'ятою, шостою статті 6 названого Закону сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. За транспортні засоби, придбані протягом року, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

На підставі наведених законодавчих норм з урахуванням установленого факту несплати відповідачем відповідної суми податку при першій реєстрації спірного транспортного засобу суд першої інстанції дійшов цілком об'єктивного висновку про обґрунтованість розглядуваних позовних вимог Інспекції.

Водночас апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи рішення про відмову в задоволенні даного позову, зазначив, що оскільки в силу абзацу одинадцятого пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, обов'язковою умовою реєстрації транспортного засобу є попередня сплата податку з власників транспортних засобів з поданням до органів МРЕО платіжних документів на підтвердження факту сплати цього податку в установленому розмірі, то власне факт державної реєстрації спірного автомобіля виключає можливість стягнення з відповідача оспорюваної суми податкового боргу.

Втім податковий обов'язок платника, який полягає у сплаті необхідної суми податку до бюджету, припиняється саме у зв'язку з такою сплатою. А тому протиправне проведення органами МРЕВ державної реєстрації транспортного засобу без попередньої сплати особою, що здійснює таку реєстрацію, відповідної суми податку не впливає на обсяг податкового обов'язку такої особи та не може бути розцінене як юридичний факт, що припиняє такий податковий обов'язок.

У ході вирішення цього спору власне факт несплати спірної суми податку при реєстрації спірного автомобіля відповідачем не заперечувався.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції цілком правомірно задовольнив даний позов, а тому в апеляційного суду не було передбачених законом підстав для скасування правильної та вмотивованої постанови Львівського окружного адміністративного суду зі спору.

За таких обставин, керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015 у справі № 2а-460/11/1370 (9104/53969/12) скасувати.

3. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2011 у справі № 2а-460/11/1370 (9104/53969/12) залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько