Справа № 826/23051/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач Пилипенко О.Є.

У Х В А Л А

14 березня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Пилипенко О.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертекспром», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вертекспром» та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві;

зобов’язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору про визнання електронних документів від 27.07.2015 №27072015 до моменту його припинення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову суду.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України, а саме: при подані апеляційної скарги апелянтом не додано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюються у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем судовий збір справляється в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

За приписами абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи наведені вище норми законодавства, що позов містить 2 вимоги немайнового характеру, апелянту необхідно доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 679,60 грн.:

1 218,00 * 2 * 110% = 2 679,60 грн., де 1 218,00 грн. - розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановлений на 1 січня 2015 року.

Апелянт заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що він є державною установою, що утримується за рахунок державного бюджету. В свою чергу, відповідно до Тимчасового кошторису на І квартал 2016 року кошти для сплати судового збору в достатній кількості відсутні.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ця норма кореспондується з нормою частини 1 статті 88 КАС України.

Їх аналіз показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов’язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Зокрема, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Водночас якщо бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Таким чином, враховуючи, що клопотання апелянта обґрунтоване саме обмеженим фінансуванням, натомість інших доказів того, що апелянт позбавлений можливості сплатити судовий збір ним не надано, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а апелянту необхідно подати оригінал документу про сплату судового збору.

Згідно приписам ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві – відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві – залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків двадцять днів з моменту отримання цієї ухвали суду. У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: О.Є. Пилипенко