Справа № 317/2041/15-а
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/2041/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради, Запорізького району Запорізької області про поновлення на посаді сільського голови, внесення записів до трудової книжки та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2015 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про поновлення на посаді сільського голови.

Позов обґрунтовано наступним.

26 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було обрано на посаду голови Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Рішенням сорок шостої сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 4 від 12 березня 2015 року повноваження ОСОБА_1 як сільського голови були достроково припинені.

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом про скасування вказаного рішення.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року по справі № 317/942/15-а позов ОСОБА_1 було задоволено, рішення сорок шостої сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 4 від 12 березня 2015 року скасоване.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просив суд поновити його на посаді сільського голови.

Ухвалою від 16 липня 2015 року провадження в даній справі було зупинено на підставі клопотання представника відповідача до розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом справи № 317/942/15-а.

17 грудня 2015 року Запорізький районний суд Запорізької області своєю ухвалою поновив провадження в даній адміністративній справі.

До початку судового розгляду справи, 14 січня 2016 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмету позову.

У відповідності до вказаної заяви позивач, не змінюючи підстав позову, змінив його предмет та просив суд: поновити його на посаді сільського голови, зобов'язати відповідача внести до трудової книжки ОСОБА_1 записи про недійсність запису про його звільнення з посади сільського голови та про звільнення ОСОБА_1 з 13 листопада 2015 року в зв'язку з закінченням строку повноважень. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 38 025,00 гривень та допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги адміністративного позову та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Посада сільського голови за своєю суттю відноситься до посад, які займаються на певний строк - до обрання у встановленому законом порядку нового сільського голови на чергових, або позачергових виборах.

З 13 листопада 2015 року на посаду Володимирівського сільського голови було обрано ОСОБА_2. Таким чином, задоволення позовних вимог в частині поновлення на цій же посаді ОСОБА_1 є неможливим.

Крім того, постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні корупційного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказане унеможливлює як поновлення його на посаді Володимирівського сільського голови, так задоволення іншої частини позовних вимог, оскільки вчинення посадовою особою органу місцевого самоврядування корупційного правопорушення не дає можливість цій особі займати посади в таких органах та, відповідно, й отримувати заробітну плату.

Своїм правом на надання письмових заперечень відповідач не скористувався.

Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року по справі № 317/942/15-а, відповідно до якої було скасовано рішення сорок шостої сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12 березня 2015 року № 4 «Про дострокове припинення повноважень голови Володимирівської сільської ради ОСОБА_1.» (а.с. 22-25).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року вказану постанову суду першої інстанції було залишено без змін (а.с. 46).

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки суб'єктний склад в даній адміністративний справі є тим самим, як і в адміністративній справі № 317/942/15-а, про рішення в якій зазначено вище, а обставини, встановлені постановою Запорізького районного суду Запорізької області в постанові від 10 червня 2015 року є, фактично, підставою для подання даного адміністративного позову, суд приходить до висновку про незаконність звільнення ОСОБА_1 з посади Володимирівського сільського голови, оскільки ця обставина встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили і не потребує доказування.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

В матеріалах справи міститься копія рішення першої сесії сьомого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 01 від 13 листопада 2015 року «Про обрання Володимирівського сільського голови», відповідно до якого сільська рада вирішила вважати обраним Володимирівським сільським головою ОСОБА_2 з правом першого підпису фінансових та банківських документів та надати йому повноваження по вчиненню юридичних дій (в межах компетенції) в інтересах Володимирівської сільської ради (а.с. 55).

Таким чином, оскільки станом на момент розгляду даної справи на посаду Володимирівського сільського голови Запорізького району Запорізької області вже обрано іншу особу, суд вважає слушними аргументи представника відповідача щодо неможливості поновлення позивача ОСОБА_1 на даній посаді.

Позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Оскільки наведеним рішенням встановлено, що позивача ОСОБА_1 було незаконно звільнено з посади Володимирівського сільського голови, а рішення органу місцевого самоврядування (від 12 березня 2015 року № 4), яке було підставою для внесення в трудову книжку ОСОБА_1 запису про його звільнення через «порушення сільським головою Конституції України, прав і свобод громадян, що мешкають на території Володимирівської сільської ради та незабезпечення наданих йому повноважень», судом скасовано, суд вважає необхідним задовольнити частину позовних вимог щодо зобов'язання відповідача внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про недійсність вказаного вище запису № 10.

У відповідності до статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах.

Як зазначено вище, з 13 листопада 2015 року на посаду Володимирівського сільського голови обрано ОСОБА_2. В цей же день проведено першу сесію сьомого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Таким чином, повноваження ОСОБА_1 як Володимирівського сільського голови фактично припинилися з 13 листопада 2015 року.

Вказане, на думку суду, є підставою для задоволення позовних вимог в частині внесення до трудової книжки ОСОБА_1 запису про його звільнення з 13 листопада 2015 року в зв'язку з закінченням строку його повноважень.

За вказаних обставин підлягають задоволенню й позовні вимоги в частині стягнення з Володимирівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивач не міг приступити до виконання своїх посадових обов'язків після 12 березня 2015 року з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці встановлено», що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року введено в дію «Порядок обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. «з» п. 1 Порядку, він застосовується, з-поміж іншого, у випадках обчислення середньої заробітної плати під час вимушеного прогулу.

Абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що у всіх інших (окрім оплати часу відпусток, як це встановлено абз. 1-2 п. 2 Порядку) випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати - п. 5 Порядку.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді - абз. 2 п. 8 Порядку.

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 № 0153 від 29 січня 2016 року, виданої відповідачем, дохід ОСОБА_1 за січень 2015 року складав 6156,00 гривень, а за лютий 2015 року - 3132,60 гривень (а.с. 71).

Таким чином, сумарний дохід позивача за два останні повні місяці роботи становив: 6156,00 гривень + 3132,60 гривень = 9288,60 гривень.

Представником відповідача до матеріалів справи надано копії табелів обліку робочого часу за січень та лютий 2015 року, відповідно до яких в січні та в лютому 2015 року ОСОБА_1 відпрацював по 20 робочих днів в кожному з цих місяців (а.с. 83, 84).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці його роботи, які передували місяцю незаконного звільнення, становить: 9288,60 гривень/40 днів = 232,22 гривень/день.

У відповідності до листа Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», в березні 2015 року (з урахуванням вихідних днів та незаконного звільнення ОСОБА_1.) позивач відпрацював би 9 робочих днів.

В квітні 2015 року був 21 робочий день.

В травні 2015 року було 18 робочих днів.

В червні 2015 року - 20 робочих днів.

В липні 2015 року - 23 робочих дня.

В серпні 2015 року - 20 робочих днів.

В вересні 2015 року - 22 робочих дня.

В жовтні 2015 року - 22 робочих дня.

В листопаді 2015 року, з урахуванням звільнення ОСОБА_1 з посади Володимирівського сільського голови в зв'язку з закінченням строку повноважень - 10 робочих днів.

Загальна кількість робочих днів під час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 165 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 становить: 232,22 гривень/день * 165 днів = 38316,30 гривень.

Позивачем в позовній заяві (з урахуванням зміни позовних вимог) зазначена сума, яку він просить стягнути з відповідача на його користь - 38025,00 гривень. Ця сума є меншою за суму, яка розрахована судом на підставі поданих доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки станом на момент визначення позивачем суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу (14 січня 2016 року), в матеріалах справи були відсутні довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за січень-лютий 2015 року та табелі обліку його робочого часу за цей же період, суд вважає необхідним застосувати норму ч. 2 ст. 11 КАС України та вийти за межі позовних вимог в цій частині, стягнувши суму середнього заробітку, розраховану на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 72, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради, Запорізького району Запорізької області про поновлення на посаді сільського голови, внесення записів до трудової книжки та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Зобов'язати Володимирівську сільську раду, Запорізького району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис наступного змісту: «Запис № 10 недійсний. Підстава - Постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року у справі № 317/942/15-а».

Зобов'язати Володимирівську сільську раду, Запорізького району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис наступного змісту: «13 листопада 2015 р. Звільнений у зв'язку із закінченням строку повноважень, пункт 1 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»».

Стягнути з Володимирівської сільської ради, Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 38 316 (тридцять вісім тисяч триста шістнадцять) гривень 30 коп.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Допустити негайне виконання даної постанови в частині стягнення з Володимирівської сільської ради, Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Нікітін