Справа № 641/1749/16-а
Суддя: Чайка І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/26/2016 Справа №641/1749/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року

Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі головуючого судді - Чайка І.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському району в м. Харкові про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському району в м. Харкові, в якому просив суд: визнати неправомірними дії УПФУ у Комінтернівському району в м. Харкові щодо відмови перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугою років у розмірі 80% від заробітної плати ; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 02.02.2016 року на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 39 від 27 січня 2016 року , відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку та здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії за минулий час ( 12 місяців).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2 01 липня 2010 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати. 27.03.2014 року позивач був звільнений з роботи в органах прокуратури України. 02.02.2016 року він звернувся до УПФУ у Комінтернівському району в м. Харкові з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в розмірі та відсотках від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України № 39 від 27.01.2016 року. На його звернення відповідач рішенням від 16 лютого 2016 року відмовив у проведенні перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 згідно якому з 01.06.2015 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія ( щомісячне грошове утримання ) призначаються відповідно до Законів України. «Про прокуратуру». Такі дії відповідача позивач вважає протиправними,такими, що суперечать Конституції України та законам України, в звязку з чим просить захистити його право на належний рівень соціального забезпечення.

Представник відповідача надала суду заперечення проти позову згідно яких позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у звязку з набранням чинності п.5. Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином суд розглядає справу в порядку скороченого провадження на підставі п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з грудня 2015 року ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова , а отримує пенсію за вислугу років з 02.07.2010 року , призначену згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% від заробітку.

Наказом Генерального прокурора України № 506ц від 27.03.2014 року ОСОБА_1 звільнений з посади старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України за власним бажанням.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників або у зв'язку із звільненням з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

У звязку з підвищенням окладів та зі звільненням з роботи, 02.02. 2015 року ОСОБА_1 звернувсяя до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі виданої Генеральною прокуратурою довідки № 39 від 27.01.2016 року.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова від 04.02.2016 відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З урахуванням ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ред.11.03.2002, розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед звільненням за пенсією,або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед звільненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв язку з підвищенням заробітної плати. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

Відповідно до положень ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на думку суду стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи, що позивач звернувся 02.02..2016 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова, на думку суду, повинно було керуватися ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІ. Крім того, згідно зістаттею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останньої підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Позивач просить суд виплатити йому різницю в розмірі пенсії за минулий час - 12 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку позивачу було відомо про зменшення його пенсії, однак він своїм правом на звернення до суду не скористався.

Враховуючи дату звернення позивача до суду - 23.02.2016 року, шестимісячний строк для звернення до суду з позовом, права позивача підлягають захисту з 23.08.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи не вбачається що позивач просить про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За таких обставин, позовні вимоги стосовно виплати різниці в розмірі пенсії за минулий час - 12 місяців підлягають частковому задоволенню за період з 22.08.2015 року по 22.02.2016 року.

Перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 39 від 27.01.2016 року вих.18-39зп,відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку та виплата різниці недоотриманої пенсії позивачу повинна бути здійснена з часу його звернення із відповідною заявою до відповідача, тобто з 02.02.2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163, 183-2 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 39 від 27.01.2016 року вих.18-39зп.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати з урахування фактично отриманих виплат на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 39 від 27.01.2016 року вих.18-39зп , починаючи з 02.02.2016 року , та здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії ОСОБА_1 з 22 серпня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова в частині зобов*язання вчинити дії щодо виплаті різниці недоотриманої пенсії за період з 02.02.2015 р. по 21.08.2015 р. - залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( ПІН НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1 ) 551,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - І. В. Чайка