Справа № 816/203/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/203/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єресько Л.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, Кременчуцького міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, Кременчуцького міського управління юстиції (надалі - відповідач), треті особи: ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2.), ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3.) про скасування рішення Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 6863294 від 27.08.2014 (індексний номер 524/10072/13-ц від 02.09.2014, реєстратор - Бігаєва Г.Н.) про державну реєстрацію права спільної сумісної власності на підставі ухвали про затвердження мирової угоди Автозаводського районного суду м. Кременчука № 524/10072/13-ц від 02.12.2013, згідно якої право власності в розмірі 1/3 частини, яка належала ОСОБА_5 на підставі договору міни, посвідченого Першою Кременчуцькою державної нотаріальною конторою, 16.08.1996 визнано за іншими особами, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що оскаржуване рішення про реєстрацію 1/3 земельної ділянки на праві приватної спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушує її права як власника, оскільки мирова угода, затверджена ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука, про визнання права власності на цю частину земельної ділянки за вказаними особами скасовано ухвалою Апеляційного суду Полтавської області, а отже підстава державної реєстрації її 1/3 частини земельної ділянки за третіми особами відпала.

В судове засіданні позивач не з'явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

За приписами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що за договором міни від 16.08.1996 (а.с. 10) ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 передали ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 27,9 кв. м, і належить їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким молодіжно-житловим комплексом 23.02.1993, зареєстрованого в Кременчуцькому інвентарбюро в книзі В-І за р. № 188 в порядку обміну на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_3, та в цілому складається з житлового будинку житловою площею 47,5 кв.м, сараїв, вбиральні, огорожі, бруківки, зливної ями, розташованих на землі держфонду розміром 480 кв.м, і належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою кременчуцькою нотконторою 19.02.88 за р. № 805, зареєстрованого в Кременчуцькому інвентарбюро вкнизі № 51 за р. № 6572.

У 2013 році ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.12.2013 №524/10072/13-ц (а.с. 11), у вказаній цивільній справі, було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2, згідно якої право власності позивача на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/3 частину земельної ділянки площею 550 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 переходить у власність ОСОБА_3, ОСОБА_2, а вони зобов'язувалися виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/3 частку вказаного будинку у розмірі 120 000 грн.

Відповідачем на підставі Рішення від 21.01.2014 № 1016219 було проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.03.2014 (а.с.12-14), залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2014 (а.с.15-16), ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02.12.2013 про затвердження мирової угоди скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Щербакової К.Ю. №19036109 від 02.02.2015 (а.с. 17) позивачу відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за суб'єктом: ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_2 та зареєстровано право спільної сумісної власності за іншими особами на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02.12.2013.

Оскільки, ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02.12.2013 року була скасованою, тобто відпали обставини, на підставі яких було проведено спірну реєстрацію права спільної сумісної власності, ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом про визнання рішення № 10106219 від 21.01.2014 про державну реєстрацію права спільної сумісної вланості на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконним та скасування.

Постановою цього суду від 09.04.2015 у справі № 816/605/15-а (а.с. 25-27), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 (а.с. 28-29) скасовано рішення № 10106219 від 21.01.2014. Рішення набрали законної сили.

09.02.2016 позивач отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52891115 (а.с. 21), з якої дізналася, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 27.08.2014 індексний номер 15520143 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 550 кв.м, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2.

Реєстрація права власності на 1/3 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведена реєстратором шляхом винесення оскаржуваного рішення (від 27.08.2014 № 15520143) на виконання мирової угоди, затвердженої Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.12.2013 №524/10072/13-ц (а.с. 11).

Таким чином, державний реєстратор діяв правомірно, оскаржуване рішення прийнято відповідно до чинного законодавства та на підставі поданих правовстановлюючих документів.

Не погоджуючись з даним рішенням, вважаючи його таким, що порушує права позивача на користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки на даний час ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02.12.2013 скасована, тобто відпали обставини, на підставі яких було проведено спірну реєстрацію права спільної сумісної власності на земельну ділянку, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Як встановлено вище, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.03.2014, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2014, скасовано ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02.12.2013 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_9 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/3 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, та в свою чергу зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатити солідарно ОСОБА_1 120 тисяч гривень, 100 тисяч гривень з яких в день підписання мирової угоди та 20 тисяч гривень в день зняття ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_10.з реєстрації місця проживання.

На запит суду щодо того, чи призначено до розгляду Автозаводським районним судом м. Кременчука у цивільній справі № 524/10072/13-ц питання про поворот виконання рішення суду останнім надано відповідь від 09.03.2015 № 524/10072/13-ц про те, що 02.09.2015 до суду звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поворот виконання рішення по справі № 524/10072/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі як об'єктів права спільної власності. Судове засідання призначене на 21.03.2016 на 13:30.

При цьому до матеріалів, доданих до відповіді суду надано ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.12.2015 по справі № 524/10072/13-ц, якою витребувано від ПАТ "Дельта Банк" інформацію щодо зарахування 02.12.2013 на розрахунковий рахунок на ім'я ОСОБА_1 коштів в сумі 91 500,00 грн.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 02.11.2011 у справі № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Згідно з частинами першою, другою статті 380 Цивільного процесуального кодексу України питання про поворот виконання рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Таким чином, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 381 Цивільного процесуального кодексу України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Отже, належним способом захисту порушеного права для позивача є звернення до Автозаводського районного суду м. Кременчука з заявою про поворот виконання рішення суду по справі № 524/10072/13-ц.

Вирішуючи питання про наявність порушених прав позивача в публічно -правових відносинах із відповідачами, суд виходить із наступного.

Відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції -переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно -правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов'язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого -право особи вимагати виконання цього обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов'язків.

При цьому не будь-яке порушення суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи -позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обов'язок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обов'язку саме на її користь. Закон у вигляді так званої "захисної норми"має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обов'язку на свою користь.

Судом встановлено, що позивач не зверталася до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції з приводу реєстрації спірної земельної ділянки за нею, державний реєстратор не виносив рішень, які б впливали на права та обов'язки безпосередньо ОСОБА_1, а тому між сторонами не виникло публічно-правового спору, у зв'язку з чим судом не встановлено порушеного права позивача, яке б потребувало судового захисту.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, Кременчуцького міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя Л.О. Єресько