Справа № 336/6528/15-а(2-а/336/163/2015)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2016 рокусправа № 336/6528/15-а(2-а/336/163/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Коршуна А.О. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій та рішення незаконним,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася 02.09.2015 року до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо перерахунку пенсії та прийняти рішення про утримання надміру виплаченої пенсії; скасувати рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсій від 21.05.2015 №257; зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії у розмірі, який був встановлений до вчинення незаконних дій та прийняття незаконного рішення - з розрахунку 80% місячного заробітку за відповідну вислугу років.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та прийняття рішення про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя № 257 про утримання надміру виплачених сум пенсій з пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано відповідача відновити виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі, який був встановлений на 03.03.2014 року розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за відповідну вислугу років відповідно до розпорядження 811158 від 11.03.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що на момент звернення позивача до УПФ, 03.03.2014 року, на позивача розповсюджувалися норми ст.. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», відповідно до яких позивач мала право на отримання пенсії у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що в порушення ст. 99 КАС України, судом не застосовано наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду. Зокрема, позивач звернулася до суду у вересні 2015 року, а саме через 3 місяці після отримання рішення відповідача. Також посилається на зміни в законодавстві щодо призначення пенсії щодо ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Шевченківському районі міста Запоріжжя з 09.10.2010 року, та їй призначено пенсію за вислугу років згідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням 28 років 6 місяців 27 днів, у тому числі стажу роботи на прокурорських посадах 13 років 8 місяців 28 днів у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, на яку нараховані страхові внески. 25.11.2013 року позивач була звільнена з посади старшого прокурора Запорізької міжрайонної прокуратури за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», про що свідчить запис у трудовій книжці та відповідні довідки у справі, зі стажем роботи на прокурорських посадах 17 років 2 місяці 23 дні. 03.03.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, та відповідно до розпорядження 811158 від 11.03.2014 року позивачці було встановлено пенсію з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку.

В березні 2015 року відповідачем за результатами перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 було винесено рішення № 166 від 20.03.2015 року, яким змінено розмір пенсії позивача на 63 відсотка місячного заробітку замість визначених раніше 80 відсотків місячного заробітку. Позивачем було оскаржено рішення № 166 від 20.03.2015 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатами розгляду скарги рішення Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя № 166 від 20.03.2015 року скасовано.

21.05.2015 року Управлінням пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя винесено нове рішення № 257 про утримання надміру виплачених сум пенсій, та відповідач звернувся до суду із відповідним позовом про відшкодування завданої позивачем майнової шкоди. Провадження у справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про відшкодування завданої позивачем майнової шкоди зупинено на час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій та рішення незаконним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції до даних правовідносин правильно застосовані норми Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно матеріалів справи стаж роботи на прокурорських посадах ОСОБА_1 становить 17 років 2 місяці 23 дні, страховий стаж з 01.07.2000 року 13 років 5 місяців, загальний стаж (після 2004 року) 9 років 11 місяців, Загальний стаж (повний) 32 роки 27 днів.

На момент звернення позивача із заявою (03.03.2014 року) статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п'ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), пенсія призначається в розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії. Статтею 45 цього ж Закону визначено строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії. Так, відповідно до ч. 1 цієї статті визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Отже, на момент звернення позивачки до Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя 03.03.2014 року, на позивача розповсюджувались норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» чинні станом на 03.03.2014 року, відповідно до яких позивач мала право на отримання пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

27.03.2014 року Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від от 27.03.2014 було внесено зміни до Закону України "Про прокуратуру" , а саме до статті 50-1 у частинах другій і п'ятій цифри "80" замінено цифрами "70";частину шістнадцяту виключено.

28.12.2014 року N 76-VIII Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 193-VIII, від 2 березня 2015 року N 213-VIII, було внесено зміни до цього Закону, а саме до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., N 53, ст. 793 із наступними змінами):у частинах другій та п'ятій цифри "70" замінено цифрами "60".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Згідно з частинами 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналізуючи докази та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла висновку, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Слід зазначити, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно дослідив матеріали та обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права. У зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Слід зазначити, що посилання відповідача на збій в роботі програми автоматизованої системи обробки пенсійної документації не звільняє відповідача від нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Щодо порушення строку звернення до суду, про що зазначає апелянт в апеляційній скарзі, то воно не знайшло свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішення відповідача (№ 257) прийняте 21.05.2015 року; позивачем зазначене рішення отримано 25.05.2015 року. Позивач звернулася з адміністративним позовом до суду у вересні 2015 року, отже, не порушила шести місячний строк звернення до адміністративного суду.

Тому, виходячи з вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій та рішення незаконним - залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 1339 (тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ

Код банку отримувача (МФО) 805012

Рахунок отримувача 1004

Код класифікації доходів бюджету 22030001

Призначення платежу *;101; 20508387 (код клієнта за ЄДРПОУ);Судовий збір, за апел. скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна