Справа № 815/7050/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7050/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Роздільнянського районного центра зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення 1786,72 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Роздільнянський районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 1786,72 грн.

24.02.2016 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 53)

Відповідач у судове засідання не з'явився двічі, судова кореспонденція, яка направлялась на його адресу, повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв'язку (а.с. 44-44а, 49). Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

ОСОБА_2 20.04.2015р. звернувся до Роздільнянського районного центра зайнятості і відповідно до його заяви отримав статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

Також, між ОСОБА_2 та Роздільнянським районним центром зайнятості, відповідно до його заяви про направлення на профнавчання, було укладено договір від 06.07.2015р № 137/15/1519 про направлення на професійне навчання за професією (спеціальністю) «оператор котельні» (а.с. 23-24).

09.07.2015 року Директором Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» було винесено наказ № 101 «З-СНН» про зарахування ОСОБА_2 на навчання (а.с. 25).

Відповідно до довідки №78/01-25 від 17.08.2015 року Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти державної служби зайнятості» сума витрачених службою зайнятості коштів на навчання ОСОБА_2 в Державному навчальному закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти державної служби зайнятості» складає - 1 786,72 грн. (а.с. 21).

Роздільнянським районним центром зайнятості здійснено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (акт №140 від 14.08.2015 р.), якою встановлено: ОСОБА_2 відповідно до договору надання послуг від 26.05.2015 р. між ОСОБА_2 та СТОВ «Роздільнянське» виконував роботи на даному підприємстві (а.с. 13).

Факт виконання робіт підтверджується копією договору надання послуг від 26.05.2015, розрахунковою відомістю №00000006 за червень 2015 року та даними обміну з ПФУ (а.с. 14-16).

Таким чином, під час відвідувань центру зайнятості ОСОБА_2 не повідомив спеціалістів про працевлаштування в СТОВ «Роздільнянське» з 26.05.2015 року, приховавши відомості про роботу.

Директором Роздільнянського районного центру зайнятості видано наказ № 68 від 01.09.2015 року про повернення коштів з ОСОБА_2 в сумі 1786,72 грн. (а.с. 17).

З метою досудового вирішення спору, для вирішення питання добровільного повернення коштів відповідачу Роздільнянським районним центром зайнятості надана претензія №520/03-04 від 02.09.2015р. про необхідність повернути кошти в сумі 1 786 грн. 72 коп., яку ОСОБА_2 отримав 02.09.2015 року (а.с. 18, зворотній бік).

Проте вказані кошти у добровільному порядку не повернув, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 32 Закону України «Про зайнятість населення», професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Організація професійного навчання безробітних здійснюється територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

У відповідності з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», одним із видів соціальних послуг є професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Навчання відповідача, який на момент направлення був безробітним, здійснювалося за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до пп. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону в тому числі і у випадку зайнятості особи.

Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, відповідно до договору надання послуг від 26.05.2015р. між ОСОБА_2 та СТОВ «Роздільнянське», відповідач виконував роботи на даному підприємстві.

Таким чином, ОСОБА_2 в період перебування на обліку в центрі зайнятості, працював та отримував дохід. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_2 з 26.05.2015р. відноситься до зайнятого населення і не міг бути безробітним.

Проте кошти, що були витрачені на професійне навчання ОСОБА_2 у розмірі 1786,72 грн. з дня отримання претензії про повернення коштів, а також на момент розгляду справи, відповідачем не повернуті.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Роздільнянського районного центру зайнятості обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 128, 158-163, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Роздільнянського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 1786,72 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття: Р/р 0381, Одержувач Роздільнянський районний центр зайнятості, , ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011 кошти у розмірі 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесят шість) гривень 72 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.