Справа № 803/1647/14
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Справа № 876/697/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року в справі за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції до приватного підприємства «Флора» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, Луцька об'єднана державна податкова інспекція в серпні 2014 року звернулася з позовом в суд до приватного підприємства «Флора» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що наказ про проведення перевірки від 05.08.2014 року №1773 директор ПП «Флора» ОСОБА_1 відмовився отримувати, направлення на перевірку №001981 від 05.08.2014 року не підписав та не допустив посадових осіб Луцької ОДПІ до проведення перевірки, про що посадовими особами Луцької ОДПІ складений акт №427/22-01/32890325 від 08.08.2014 року. Враховуючи, що посадові особи Луцької ОДПІ не були допущені до проведення перевірки, на підставі п.94.2.3 ст.94 Податкового кодексу України позивачем було винесене рішення від 13.08.2014 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року в справі №803/1647/14 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року в справі №803/1647/14 та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт, виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України у зв'язку з ненаданням ПП «Флора» документального підтвердження на письмовий запит №9398/10/03-18-22-01 від 09.07.2014 року в.о. начальника Луцької ОДПІ видано наказ від 29.07.2014 року №1672 про проведення документальної виїзної перевірки, тривалістю 5 робочих днів, з питань правомірності декларування показників у податковій звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. Також були видані направлення на перевірку №001826, №001827 від 30.07.2014 року.

Проте, зазначену перевірку податковий орган не зміг провести через відсутність посадових осіб ПП «Флора» за місцем знаходження підприємства, про що був складений акт про відсутність посадових осіб ПП «Флора» №264/22.1/32890325 від 30.07.2014 року.

У зв'язку з цим позивач повторно, 05.08.2014 року, виніс наказ №1773 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Флора», тривалістю 5 робочих днів, з питань правомірності декларування показників у податковій звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. Одночасно було видано направлення на перевірку від 05.08.2014 року №001981.

Наказ про проведення перевірки від 05.08.2014 року №1773 директор ПП «Флора» ОСОБА_1 відмовився отримувати, направлення на перевірку №001981 від 05.08.2014 року не підписав та не допустив посадових осіб Луцької ОДПІ до проведення перевірки, про що посадовими особами Луцької ОДПІ був складений акт №427/22-01/32890325 від 08.08.2014 року.

Оскільки посадові особи Луцької ОДПІ не були допущені до проведення перевірки, підприємство відмовилося від проведення документальної перевірки, тому податковий орган на підставі п.94.2.3 ст.94 Податкового кодексу України виніс рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 13.08.2014 року.

14 серпня 2014 року Луцька ОДПІ звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з поданням до ПП «Флора» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року провадження у адміністративній справі №803/1646/14 закрито. Зазначена ухвала суду першої інстанції ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року у відкритті провадження за касаційною скаргою Луцької ОДПІ на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року - відмовлено.

Як зазначили суди, при вирішенні цього питання, між контролюючим органом та ПП «Флора» існує спір про право, а саме про законність проведення перевірки, а тому провадження підлягає закриттю, так як вимоги контролюючого органу не можуть бути розглянуті в порядку провадження, встановленого статтею 183-3 КАС України.

Натомість, судом встановлено, на що посилались і суди досліджуючи питання про обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, ПП «Флора» звернулось з позовом до Волинського окружного адміністративного суду про визнання протиправними і скасування наказу від 05.08.2014 року №1773 та рішення від 13.08.2014 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2014 року в справі №803/1797/14 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Вказана постанова була оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою від 12 жовтня 2015 року залишив в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2014 року.

Згідно п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 ст.78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абз.5 п.81.1 ст.81 ПК України).

Судом перевірено, що відповідну процедуру передбачену ч.1 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, позивачем дотримано, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється (ч.3 п.81.1 ст.81 ПК України).

У відповідності із п. 94.1. ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

В свою чергу, відповідно до приписів п. 94.2.3 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна платника податків може бути застосовано у разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов'язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від предмета такого арешту.

Водночас, чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість, арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, згідно з якою арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить органу державної податкової служби, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення податкового органу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки посадовими особами ПП «Флора» не було допущено працівників податкового органу до проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, то адміністративний позов Луцької ОДПІ про накладення арешту на кошти на рахунках підприємства є підставним.

З цього слідує, що апеляційні вимоги податкової інспекції підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року в справі №803/1647/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Накласти арешт на кошти ПП «Флора» на рахунках:

-МФО банку 380838, ПАТ КБ «Правекс-Банк», р/р 4563, українська гривня;

-МФО банку 351629, ПАТ «Мегабанк», р/р 0940, долар США;

-МФО банку 351629, ПАТ «Мегабанк», р/р 158, українська гривня;

-МФО банку 351629, ПАТ «Мегабанк», р/р 0940, євро;

-МФО банку 303440, Волинське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», р/р 0203, євро;

-МФО банку 303440, Волинське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», р/р 0202, долар США;

-МФО банку 303440, Волинське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», р/р 0654, українська гривня;

-МФО банку 303569, ВОД АТ «Райффайзен банк-Аваль, р/р 260007656, українська гривня;

-МФО банку 322948, ПАТ «Банк Форум», р/р 3048, Євро;

-МФО банку 322948, ПАТ «Банк Форум», р/р 3048, українська гривня;

-МФО банку 351005, АТ «УкрСиббанк», р/р 7601, долар США;

-МФО банку 351005, АТ «УкрСиббанк», р/р 7600, українська гривня;

-МФО банку 351005, АТ «УкрСиббанк», р/р 7620, євро;

-МФО банку 380764, КБ «Надра», р/р 2002, долар США;

-МФО банку 320627, АТ «Сбербанк Росії», р/р 85, російський рубль;

-МФО банку 320627, АТ «Сбербанк Росії», р/р 85, долар США;

-МФО банку 380764, КБ «Надра», р/р 2002, українська гривня;

-МФО банку 320627, АТ «Сбербанк Росії», р/р 85, євро;

-МФО банку 320627, АТ «Сбербанк Росії», р/р 85, українська гривня;

-МФО банку 320854, АТ «Діамантбанк», р/р 774, долар США;

-МФО банку 320854, АТ «Діамантбанк», р/р 774, євро;

-МФО банку 320854, АТ «Діамантбанк», р/р 774, українська гривня;

-МФО банку 321767, ПАТ «ВТБ Банк», р/р 0070, українська гривня;

-МФО банку 322948, ПАТ «Банк Форум», р/р 3048, долар США;

-МФО банку 380764, ПАТ «КБ «Надра», р/р 2001, долар США;

-МФО банку 380764, ПАТ «КБ «Надра», р/р 2001, українська гривня;

-МФО банку 380913, АТ «БМ Банк», р/р 89, долар США;

-МФО банку 380913, АТ «БМ Банк», р/р 89, українська гривня;

-МФО банку 380236, АТ «Дельта банк», р/р 7895, українська гривня;

-МФО банку 380805, АТ «Райффайзен банк-Аваль», р/р 4; долар США;

-МФО банку 380805, АТ «Райффайзен банк-Аваль», р/р 5; євро;

-МФО банку 380805, АТ «Райффайзен банк-Аваль», р/р 6; українська гривня.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 15.03.2016 року