Справа № 813/6451/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року № 813/6451/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Мандзиняк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова), з вимогами, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 14.01.2016 року та 25.02.2016 року:

- визнати протиправними дії відповідача, які не відповідають вимогам статті 19 Конституції України, пункту 21.1.1 статті 21, пункту 77.4 статті 77, пункту 81.1. статті 81Податкового кодексу України та виразилися у вчиненні заходів щодо організації забезпечення виконання недійсних наказів від 31 серпня 2015 року за №394, від 11 листопада 2015 року за №475, від 30 листопада 2015 року за № 493 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3, а саме: видачі повідомлень та направлень на перевірку; здійсненні виходів на податкову адресу (місцезнаходження) платника податків із складанням актів обстеження місцезнаходження платника податків та актів про неможливість ознайомлення із направленнями на перевірку; ініціювання проведення оперативним підрозділом ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області заходів по встановленню місцезнаходження платника податків; прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини.

21.09.2015 року позивач поштою отримав копію наказу № 394 від 31.08.15 повідомлення №47/17-02 про проведення ДПІ у Залізничному районі м. Львова з 15 вересня 2015 року документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 З посиланням на норми пунктів 77.1 та 77.4 статті 77, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, пунктів 76 та 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади. Раді міністрів АРК, місцевих органах виконавчої владивід 30.11.11, п. 2.3.50 та п.2.3.51 Інструкції з діловодства в органах ДФС України від 27.11.14 № 333 вказує на те, що позивачу була надіслана поштою незавірена належним чином копія наказу № 394 від 31 серпня 2015 року, яка не містить найменування посади, особистого підпису особи, яка повинна засвідчити копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Тому вважає такий наказ недійсним, а дії відповідача, пов'язані із його виконанням - протиправними. Стверджує, що направлення платнику податків неналежним чином оформленої копії наказу та ознайомлення з ним після визначеної наказом дати початку перевірки не давало відповідачу права на вчинення будь-яких дій по реалізації цього наказу. Окрім цього, в наказі вказано, що перевірка призначена відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок ФОП на ІV квартал 2015 року, до якого вересень не входить. Накази від 11 листопада 2015 року за №475 та від 30 листопада 2015 року за № 493ФОП ОСОБА_3 не направлялися та не вручалися, що суперечить вимогам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. За таких обставин ФОП ОСОБА_3 мала достатні підстави для недопуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки як це передбачено абзацами 5 та 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. У жодному з трьох винесених відповідачем наказів про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 підпис керівника не скріплений гербовою печаткою, що суперечить вимогам статті 81 Податкового кодексу України і в силу цієї норми свідчить про недійсність наказів. Тому вважає, що усі дії відповідача, пов'язані із виконанням цих недійсних наказів, є протиправними. Такі дії полягають у виході на податкову адресу (місцезнаходження) ФОП ОСОБА_3 зі складанням відповідних актів та прийнятті рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна від 01.12.2015 року №15920/13-03-17-02/540.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку процесуального правонаступництва Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області замінено на Залізничну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяв про їх уточнення, підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача Мандзиняк Г.В.в судовому засіданні позову не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні. Суть заперечень полягає у тому, що дії посадових осіб по виконанню наказів від 31 серпня 2015 року за №394, від 11 листопада 2015 року за №475, від 30 листопада 2015 року за № 493 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 були вчинені відповідно до положень Податкового кодексу України, Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого МФУ від 09.12.11 №1588 та зареєстрованого в МЮУ від 29.12.11 №1562/20300 та Порядку взаємодії між структурними підрозділами органів державної податкової служби з питань реєстрації та обліку платників податків. Зазначила, що до 01.09.2015 року редакція пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України не містила вимоги про скріплення гербовою печаткою підпису керівника на наказі про проведення перевірки. Вважає оскаржувані дії правомірними. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична-особа підприємець та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Залізничному районі м. Львова.

Наказом ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 31.08.2015 р. №394 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014р. та законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р. тривалістю 10 робочих днів з 15 вересня 2015 року (а.с.15).

У вступній частині наказу №394 вказано, що його видано відповідно до плану-графіку проведення планових перевірок ФОП на ІV квартал 2015 року.

31.08.2015 року за вих.№11805/13-03-17-02/386 видано повідомлення №47/17-02 про проведення ДПІ у Залізничному районі м. Львова з 15 вересня 2015 року документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 (а.с.16).

31.08.2015 року контролюючий орган копію наказу №394 та повідомлення №47/17-02 направив рекомендованим листом (штрих кодовий ідентифікатор 995) ФОП ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1, м. Львів, 79021 (а.с.17).

За інформацією відстеження пересилання поштових відправлень (htth//services.ukrposhta.ua) вказаний лист вручено адресату особисто 21.09.2015 року (а.с.18).

На виконання наказу від 31.08.2015 р. №394 службовим особам органу доходів і зборів видано направлення на перевірку від 15.09.2015 р.: №№505-508 (а.с.33-37).

Актами обстеження місцезнаходження платника податків від 15.09.2015 року №68/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №70/13-03-17-02 зафіксовано відсутність ФОП ОСОБА_3 за податковою адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38,41).

У зв'язку із відсутністю ФОП ОСОБА_3 за податковою адресою складено акти про неможливість ознайомлення фізичної особи-підприємця із направленнями на перевірку про проведення планової виїзної документальної перевірки від 15.09.2015 року №69/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №71/13-03-17-02 відповідно (а.с.39,42).

Листом від 17.09.2015р. №12753/13-03-17-02-14/423ДПІ у Залізничному районі м. Львова надіслано запит №50 від 17.09.2015 року та відповідні матеріали для здійснення заходів про встановленню місцезнаходження ФОП ОСОБА_3.(а.с.44-46).

16.10.2015 р. оперативне управління ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС листом №4047/07-03 скерувало довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) ФОП ОСОБА_3 від 16.10.2015 №772/07-04 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.47-48).

11.11.2015 року відповідачем видано наказ № 475«Про нову редакцію наказу від 31.08.2015 р. №394 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.» (а.с.49).

Наказом від 11.11.2015 р. №475 початком проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 та законодавства про збір та ведення с єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014 визначено 11.11.2015 року тривалістю 10 робочих днів.

Пунктом 3 наказу від 11.11.2015 р. №475 визнано таким, що втратив чинність наказ від 31.08.2015 р. №394 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.».

У вступній частині наказу від 11.11.2015 р. №475 вказано, що його видано відповідно до плану-графіку проведення планових перевірок ФОП на ІІІ квартал 2015 року.

На виконання наказу від 11.11.2015 р. №475 службовим особам органу доходів і зборів видано направлення на перевірку від 11.11.2015 р.: №№571-576 (а.с.50-56).

Докази направлення/вручення копії наказу від 11.11.2015 р. №475ФОП ОСОБА_3 відсутні. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, копія наказу від 11.11.2015 р. №475ФОП ОСОБА_3 не направлялася.

Актами обстеження місцезнаходження платника податків від 11.11.2015 року №78/13-03-17-02 та від 12.11.2015 року №79/13-03-17-02 зафіксовано відсутність ФОП ОСОБА_3 за податковою адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58-59).

Як відображено у цих актах, службовими особами контролюючого органу вихід на податкову адресу ФОП ОСОБА_3 було здійснено з метою вручення копії наказу від 11.11.2015 р. №475 та ознайомлення з направленнями від 11.11.2015 р. №№571-576.

Листом від 13.11.2015р. №15149/13-03-17-02-14/517 ДПІ у Залізничному районі м. Львова надіслано запит №64 від 12.11.2015 року та відповідні матеріали для здійснення заходів про встановленню місцезнаходження ФОП ОСОБА_3.(а.с.56-60).

20.11.2015 р.оперативне управління ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС листом №4593/07-04скерувало довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) ФОП ОСОБА_3від 20.11.2015 №900/07-04 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.61-62).

30.11.2015 року відповідачем видано наказ № 493 «Про внесення змін до наказу ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 11.11.2015 р. №475», яким викладено у новій редакції пункт 2 наказу №475 та визначено початок проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з 30.11.2015 року тривалістю 10 робочих днів. (а.с.63).

На виконання наказу від 30.11.2015 р. №493 службовим особам органу доходів і зборів видано направлення на перевірку від 30.11.2015 р.: №№595-599 (а.с.64-68).

30.11.2015 р. службовими особами відповідача складено акт №82/17-02/НОМЕР_1 про відмову від підпису у направленнях на проведення документальної планової перевірки з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 та акт №83/17-02/НОМЕР_1 про відмову від допуску до проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3 посадових осіб ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області та посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області ( а.с.69-70).

У акті №83/17-02/НОМЕР_1 від 30.11.2015 р. вказано, що ФОП ОСОБА_3 відмовилася від отримання листа від 30.11.2015 року №15798/13-03-17-02-13/539 «Про представлення документів» та не надала до перевірки документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби ( а.с.70).

01.12.2015 року начальником ДПІ у Залізничному районі м.Львова прийнято рішення №15920/13-03-17-02/540 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 на підставі відмови від допуску посадових осіб ДПІ у Залізничному районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області та посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області до проведення документальної планової виїзної перевірки (а.с.71).

ДПІ у Залізничному районі м. Львова в порядку статті 183-3 КАС України звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з поданням про умовний адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_3, яке ухвалою суду від 07 грудня 2015 року № 813/6306/15 повернуто по причині не усунення органом доходів і зборів недоліків подання (а.с.72-73).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2015 року відкрито провадження у адміністративній справі №813/6608/15 за позовом ДПІ у Залізничному районі м. Львова до ФОП ОСОБА_3 про арешт коштів (а.с.203).

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу контролюючі органі мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок врегульовано нормами статті 77 Податкового кодексу.

Так, пунктом 77.1 цієї статті передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

За приписами пункту 77.4. статті 77Податкового кодексу про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пунктом 77.6.цієї статті встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Стаття 81Податкового кодексу визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Пункт 81.1. цієї статті визначає умови, при дотриманні яких посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення перевірки.

До 01 вересня 2015 року частина перша пункту 81.1. діяла у такій редакції:

81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З 01 вересня 2015 року частина перша пункту 81.1. діє у редакції Закону № 655-VIII від 17.07.2015 р.:

81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Інші абзаци пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу лишилися незмінними і є такими.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з пунктом 81.2. статті 81 Податкового кодексу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Системний аналіз положень статті 81 Податкового кодексу (як в редакції до 01.09.2015 року, так і в редакції Закону № 655-VIII) дає підстави стверджувати, що обов'язковою передумовою початку перевірки є пред'явлення або надіслання суб'єкту перевірки таких документів як направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Такі положення статті 81 Податкового кодексу корелюються з абзацом другим пункту 77.7 статті 77 цього ж Кодексу, відповідно до яких вказані документи мають бути вручені під розписку або надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки.

При цьому незмінною лишилася вимога про те, що у направленні на проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Наказ про проведення перевірки містить всі ті ж самі відомості, що і направлення на проведення перевірки, оскільки направлення є похідним від наказу.Тому цілком логічним є внесення змін до пункту 81.1 щодо змісту наказу про проведення перевірки та його дійсності за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Наявна в матеріалах справи копія наказу ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 31.08.2015 р. №394 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.» засвідчена канцелярською печаткою контролюючого органу, у вступній частині наказу вказано, що його видано відповідно до плану-графіку проведення планових перевірок ФОП на ІV квартал 2015 року, при цьому початок проведення такої перевірки визначено з 15 вересня 2015 року (а.с.15).

Таким чином, сам зміст наказу №394 є суперечливим, оскільки ІV квартал 2015 року починається з 01 жовтня 2015 року, що унеможливлює початок проведення перевірки з 15 вересня 2015 року.

Незважаючи на те, що на дату прийняття наказу №394 про проведення перевірки (31.08.2015 року) пункт 81.1. статті 81 Податкового кодексу не передбачав скріплення підпису керівника контролюючого органу або його заступника печаткою контролюючого органу на цьому наказі, відповідач не міг не знати про те, що з 01.09.2015 року, тобто з наступного дня, такий пункт діятиме в редакції Закону № 655-VIII від 17.07.2015 р. і повинен був запобігти виникненню сумнівів у платника податків щодо законності такого наказу.

Неузгодженість вступної та основної частин наказу від 31.08.2015 р.№394, відсутність на ньому печатки контролюючого органу зумовили звернення ФОП ОСОБА_3 22.09.2015 р. з вимогами в порядку п.17.1.8. пункту 17 статті 17 Податкового кодексу до Начальника ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області (а.с.121-128), а згодом зі скаргами від 09.10.2015 р., 29.10.2015 р. до ГУ ДФС у Львівській області та від 02.11.2015 р. до ДФС України(а.с.130-132,137-144), у задоволенні яких ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.133-136,154-155).

Даючи оцінку діям відповідача по виконанню наказу від 31.08.2015 р. №394, суд звертає увагу на таке.

Абзацом восьмим пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу передбачено, що у разі відмови платника податків розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови, а пунктом 81.2 цієї ж статті передбачено, що у разі відмови платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином, вказаними нормами Податкового кодексу передбачено складання таких актів, які засвідчують факт відмови платника податків від підпису у направленні на перевірку та факт відмови платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Складання актів про фіксацію будь-яких інших фактів не передбачено.

Водночас, пунктом 1.4.5. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31 липня 2014 року № 22 (з подальшими змінами та доповненнями), визначено організацію роботи у разі відсутності платника податків за місцезнаходженням.

Пунктом 1.4.5. Методичних рекомендацій передбачено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової або фактичної перевірки встановлено відсутність платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням (місцем проживання), у той же день складається акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників).

Акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів, який ведеться структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу державної фіскальної служби, за формою згідно з додатком 6 до Методичних рекомендацій (додається).

В акті на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата реєстрації та номер акта, який складається із порядкового номера Спеціального журналу реєстрації актів, коду структурного підрозділу, що його склав, та коду за ЄДРПОУ платника податків (реєстраційного номера облікової картки платника податків - фізичної особи або номера та серії паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної фіскальної служби і мають відмітку у паспорті)).

При цьому підрозділ органу державної фіскальної служби, який встановив відсутність платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням (місцем проживання), не пізніше наступного робочого дня після складання цього акта доповідною запискою повідомляє про це керівника (заступника керівника) органу державної фіскальної служби та у випадках, передбачених підпунктом 350.1.3 пункту 350.1 статті 350 Кодексу, передає оперативному підрозділу органу державної фіскальної служби, на обліку в якому перебуває платник податків, запит на розшук відповідних осіб.

До запиту надається інформація про результати проведених заходів структурним підрозділом органу державної фіскальної служби шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків щодо з'ясуванняйого фактичного місцезнаходження (місця проживання).

Наступним пунктом 1.4.6. Методичних рекомендацій передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної фіскальної служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови, та вживаються заходи, передбачені пунктом 81.2 статті 81 та статтею 94 розділу II Кодексу.

Цей акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

Таким чином, Методичними рекомендаціями у разі відсутності платника податків за місцезнаходженням передбачено складання такого виду акту як акт перевірки місцезнаходження платника податків, який складається у день виявлення відсутності платника податків.

Складання будь-яких інших актів, окрім встановлених Податковим кодексом, та акту перевірки місцезнаходження платника податків, визначеного Методичними рекомендаціями, не передбачено.

У матеріалах справи містяться акти обстеження місцезнаходження платника податків від 15.09.2015 року №68/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №70/13-03-17-02(а.с.38,41) та акти про неможливість ознайомлення фізичної особи-підприємця із направленнями на перевірку про проведення планової виїзної документальної перевірки від 15.09.2015 року №69/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №71/13-03-17-02 (а.с.39,42).

Акти обстеження місцезнаходження платника податків від 15.09.2015 року №68/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №70/13-03-17-02 фактично є актами перевірки місцезнаходження платника податків, хоча їх назва не відповідає назві акту, передбаченому пунктом 1.4.5 Методичних рекомендацій.

Щодо актів про неможливість ознайомлення фізичної особи-підприємця із направленнями на перевірку про проведення планової виїзної документальної перевірки від 15.09.2015 року №69/13-03-17-02 та від 16.09.2015 року №71/13-03-17-02, то їх складання не передбачено ні Податковим кодексом, ні Методичними рекомендаціями.

Не передбачено і чинним податковим законодавством внесення змін стосовно дати початку проведення перевірки платника податків шляхом прийняття нової редакції раніше прийнятих наказів про перевірку.

Стаття 82 Податкового кодексу визначає строки проведення виїзних перевірок.

За приписами пункту 82.1 цієї статті тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Всупереч наведеній нормі відповідач двічі змінював строк проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 шляхом прийняття 11.11.2015 року наказу № 475«Про нову редакцію наказу від 31.08.2015 р. №394 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.», яким визначено дату початку перевірки 11.11.2015 року, та 30.11.2015 року наказу № 493 «Про внесення змін до наказу ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 11.11.2015 р. №475», яким викладено у новій редакції пункт 2 наказу №475 та визначено початком проведення перевірки 30.11.2015 року.

У відповідності до пункту 77.2. статті 77 Податкового кодексу до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідачем не представлено на вимогу суду плану-графіка перевірки фізичних осіб-підприємців на ІІІ квартал 2015 року, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В матеріалах справи наявна лише інформація щодо фізичних осіб, які включені в план-графік документальних перевірок на ІІІ квартал 2015 року та ІV квартал 2015 року, з якої видно, що ФОП ОСОБА_3 значиться у списку фізичних осіб-підприємців, перевірка яких запланована на ІІІ квартал 2015 року (а.с.176).Однак вказана інформація не завірена у встановленому законом порядку і не є планом-графіком.

Призначення документальної перевірки ФОП ОСОБА_3 з 15.09.2015 року та твердження відповідача у вимозі про надання інформації від 09.11.2015 року № 14940/13-03-17-02-13/506 (а.с.19) про початок перевірки з 15.09.2015 року суперечить наказу від 11.11.2015 року № 475 та наказу від 30.11.2015 року № 493 та подальшим діям і рішенням контролюючого органу.

Окрім цього, листування контролюючого органу за численними зверненнями (починаючи з 22.09.2015 року) ФОП ОСОБА_3 відбувалося за податковою адресою платника податків: АДРЕСА_1.

Вказане ставить під сумнів необхідність проведення відповідачем заходів по розшуку платника податків, який своєчасно одержував поштову кореспонденцію і вів переписку з органом, який призначив проведення перевірки цього платника податків.

Незважаючи на те, що у довідці від 20.11.2015 №900/07-04 оперативне управління ДПІ у Сихівському районі м. Львова вказало фактичне місцезнаходження (місця проживання) ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 62), це жодним чином не знайшло свого відображення у наказі від 30.11.2015 року № 493, яким змінено лише дату початку перевірки на 30.11.2015 року (а.с.63).

Ураховуючи те, що накази від 11.11.2015 року № 475 та від 30.11.2015 року № 493, які фактично стосуються строку початку перевірки, не відповідають вимогам статті 82 Податкового кодексу, всі наступні дії (складання акту №82/17-02/НОМЕР_1 від30.11.2015 р. про відмову від підпису у направленнях на проведення документальної планової перевірки з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 та акту №83/17-02/НОМЕР_1 від 30.11.2015 р. про відмову від допуску до проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3 посадових осіб ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області та посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області, прийняття 01.12.2015 року рішення №15920/13-03-17-02/540 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків) не можуть бути визнані правомірними.

Результатом таких дій контролюючого органу стало їх оскарження платником податків спочатку в адміністративному та згодом в судовому порядку, а не фактичне проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3

Беручи до уваги викладене, суд дійшов переконання, що сукупність дій контролюючого органу по організації забезпечення виконання наказів від 31 серпня 2015 року за №394, від 11 листопада 2015 року за №475, від 30 листопада 2015 року за № 493 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3не відповідає меті проведення документальних планових перевірок та нівелює функції податкового контролю, які покладені на нього Податковим кодексом.

Частково такий висновок суду підтверджується відповіддю ДФС України від 30.11.2015 року №11244/к/09-99-17-01-01-14 на скаргу платника податків від 02.11.2015 року, якою останнього повідомлено про наявність недоліків в частині оформлення документів та притягнення винних посадових осіб до відповідальності (а.с.154-155).

Встановленими судом фактичними обставинами, підтвердженими матеріалами справи та нормами чинного податкового законодавства, спростовано доводи контролюючого органу про те, що допущені його працівниками недоліки по оформленню документів не вплинули на підстави проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності оскаржуваних дій.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши дії Залізничної ОДПІ щодо заходів по організації забезпечення виконання наказів від 31 серпня 2015 року за №394, від 11 листопада 2015 року за №475, від 30 листопада 2015 року за № 493 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОПОСОБА_3., суд дійшов переконання, що вони вчинені без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної ОДПІ всі понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1218,00 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 1144 від 14.12.2015 року.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення заходів по організації забезпечення виконання наказів від 31 серпня 2015 року за №394, від 11 листопада 2015 року за №475, від 30 листопада 2015 року за № 493 про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Стягнути з Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.