Справа № 809/1831/14
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 р. Справа № 876/7255/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського ремонтно - будівельного товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року по справі № 809/1831/14 за позовом Долинського ремонтно - будівельного товариство з обмеженою відповідальністю до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано - Франківській області третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Долинарембудсервіс" про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень, -

В C Т А Н О В И В:

Долинське ремонтно-будівельне товариство з обмеженою відповідальністю звернулося в суд з адміністративним позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції, третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Долинарембудсервіс" про визнання недійсними податкових повідомлень -рішень.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є протиправними, а рішення такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі проведеної позапланової перевірки у відсутність рішення суду, як того вимагала ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", в редакції чинній на момент проведення перевірки та помилкових висновків, що корпоративні права є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Зазначає, що податкові повідомлення - рішення винесені щодо іншої юридичної особи та не стосуються позивача, оскільки містять інший код ЄДРПОУ, та просить позов задоволити.

Постановою Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року в задоволенні позову Долинського ремонтно - будівельного товариство з обмеженою відповідальністю до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано - Франківській області третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Долинарембудсервіс" про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач Долинське ремонтно - будівельне товариство з обмеженою відповідальністю, який покликаючись на те, що вказана постанова суперечить вимогам податкового законодавства, просить постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що на підставі наказу начальника Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області №89 від 07 квітня 2008 року призначено позапланову виїзну документальну перевірку Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю за грудень 2006 року з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині передачі позивачем основних засобів в статутний фонд ТзОВ "Долинарембудсервіс" в грудні 2006 року, здійсненої на підставі службової записки майора податкової міліції Долинського відділення відділу податкової міліції Калуської ОДПІ від 16.05.2007 року.

У вказаній службовій записці зазначено те, що все майно позивача з 07.02.2006 року згідно з витягом №6435059 знаходиться у податковій заставі, та з метою забезпечення погашення податкового боргу працівниками податкового органу проведено опис майна на загальну суму 10574,96 грн. та складено акт, на підставі якого в податкову заставу внесено бетонний цех в кількості 1 шт. вартістю 8016 грн. Однак, в порушення ст.8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" позивачем проведено відчуження бетонного цеху та інших основних засобів на загальну суму 200000 грн. шляхом внесення його в статутний фонд ТзОВ "Долинрембудсервіс" без одержання відповідного дозволу податкового органу.

За результатами перевірки складено акт від 17.04.2008 року №636/231/03059442, згідно з яким позивачем порушено вимоги: п.4.1. ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого збільшено до сплати податок на додану вартість за грудень 2006 року в сумі 39841 грн. та п.п 8.4.11, п.п.8.4.3, п.8.4 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого збільшено до сплати податку на прибуток в сумі 29394 грн.

Враховуючи зазначені порушення чинного законодавства, відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення №/0 та №/0 від 08.05.2008 року, якими визначено Долинському ремонтно-будівельному товариству з обмеженою відповідальністю податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) та з податку на прибуток приватних підприємців.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року у вказаній справі, якою постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2011 по скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції встановлено те, що законний інтерес платника податків в проведенні органом державної податкової служби перевірки його діяльності з дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його права не допустити посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки.

При цьому, недотримання податковим органом вимог законодавства під час здійснення такої перевірки не звільняє суб'єкта господарювання від передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимог податкового та іншого законодавства, що виявлені в ході її проведення.

Так, у випадку допущення посадових осіб ДПІ до перевірки, складання акту і прийняття податкового повідомлення-рішення, суди повинні, в разі заявлення вимог про скасування таких рішень, перевіряти суть застосованих санкцій та їх підставність.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, розглянули лише факт проведення відповідачем позапланової перевірки позивача без судового рішення щодо надання дозволу на її проведення. Однак, суди не вжили належних заходів для встановлення фактичних обставин справи, зокрема щодо зазначених в актах перевірки фактів, з якими податковий орган пов'язує вчинення позивачем правопорушення.

Судами першої та апеляційної інстанцій не встановлені обставини щодо правомірності визначення податкових зобов'язань спірними рішеннями по факту правопорушення, належна юридична оцінка цим обставинам дана не була.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КУС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першної чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Відповідно до п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" в редакції чинній на момент виникнення спірнихї правовідносин, база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

Згідно з п. 8.4.3 п. 8.4 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у разі виведення з експлуатації окремих об'єктів основних фондів групи 1 у зв'язку з їх продажем балансова вартість групи 1 зменшується на суму балансової вартості такого об'єкта.

Сума перевищення виручки від продажу над балансовою вартістю окремих об'єктів основних фондів групи 1 та нематеріальних активів включається до валових доходів платника податку, а сума перевищення балансової вартості над виручкою від такого продажу включається до валових витрат платника податку.

Підпунктом 8.4.11 пункту 8.4 статті 8 цього ж Закону передбачено, що для цілей цього пункту:

до продажу основних фондів та нематеріальних активів прирівнюються операції з внесення таких основних фондів та нематеріальних активів до статутного фонду іншої особи;

до придбання основних фондів та нематеріальних активів прирівнюються операції з включення таких основних фондів та нематеріальних активів до складу статутного фонду такої іншої особи, із подальшим включенням основних фондів до відповідних груп.

Апеляційним судом встановлено те, що Долинське ремонтно-будівельне товариство з обмеженою відповідальністю на підставі акту прийому - передачі майнового комплексу від 14 грудня 2006 року передало як внесок у статутний фонд ТзОВ "Долинарембудсервіс" основні засоби загальною вартість 199202,56 грн.

Отже, апеляційним судом встановлено те, що позивачем безпідставно не включено до податкових зобов'язань вартість майнового комплексу, що внесений в статутний фонд ТзОВ "Долинарембудсервіс".

За даними бухгалтерського обліку дебетове сальдо по рахунку 103 "основні засоби" станом на 01.01.2006 р. та 01.12.2006 року становило 239 371, 67 грн., станом на 01.01.2007 року - 68 117,73 грн. В грудні 2006 року кредит рахунку 103 склав 171 253,94 грн.

Як встановлено судом вище, 14.12.2006 року головою Долинського ремонтно-будівельного товариства з обмеженою відповідальністю І. Крутіковою та директором ТзОВ "Долинарембудсервіс" С.Сабадаш підписаний акт прийому - передачі майнового комплексу як внеску у статутний фонд ТзОВ "Долинарембудсервіс". Загальна вартість майнового комплексу складає 199 202,56 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем в порушення вищенаведених норм закону не включено до складу валових доходів різницю перевищення виручки від продажу над балансовою вартістю окремих об'єктів основних фондів групи 1.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а відтак не знаходить підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Долинського ремонтно - будівельного товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року по справі № 809/1831/14- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

І.О. Яворський

Ухвала складена в повному обсязі 17.03.2016 року.