Справа № 461/6889/15а,2а/461/349/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/493/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Каралюса В.М. та Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Пітецька Н.О.;

від третьої особи ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м.Львова від 24.12.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, зобов'язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.06.2015р. позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила поновити строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 191 від 25.12.2014р.; визнати протиправною і скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 191 від 25.12.2014р.; на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити відносно ОСОБА_5 провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю у її діяннях події та складу правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП (а.с.2-4).

Протокольною ухвалою суду від 24.12.2015р. залучено до участі в справі ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.112-114).

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 24.12.2015р. заявлений позов задоволено; поновлено ОСОБА_5 строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 191 від 25.12.2014р.; визнано протиправною і скасовано постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 191 від 25.12.2014р.; на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито відносно ОСОБА_5 провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю у її діяннях події та складу правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП (а.с.115-119).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржила відповідач Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить винесену постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.122-123).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що згідно спірної постанови позивач здійснила самовільне перепланування жилого будинку, а саме: у квітні 2014 року встановила кондиціонери на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1. За таких умов у діях ОСОБА_5 наявний склад правопорушення, передбачений ст.150 КУпАП, при цьому через сплив строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито.

Окрім цього, згідно прийнятих міською радою локальних документів переобладнання (яке має місце в розглядуваному випадку) і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у будинках приміщень дозволяється проводити лише після отримання відповідного дозволу; забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (у тому числі пристроїв та устаткування систем вентиляції та кондиціонування) з ушкодженням зовнішніх будівельних конструкцій і споруд, а також їх встановлення без відповідного дозволу.

Також будинок АДРЕСА_1 відноситься до пам'яток культурної спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача і третю особу на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що фабула правопорушення, яка викладена у протоколах № 102 від 06.11.2014р., № 110 від 08.12.2014р., не відповідає фабулі правопорушення, наведеній у постанові № 191 від 25.12.2014р.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено конкретних осіб та періоду часу, впродовж якого спірні кондиціонери були самовільно встановлені на фасаді будинку; факт улаштування кондиціонерів до часу набуття ОСОБА_5 (тобто, у 2010 році) права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 стверджується представленими доказами.

Також у судовому засіданні не доведено обов'язку позивача, починаючи з 2006 року (час отримання попередником позивача - ТзОВ «Інтер-Лев» у власність нерухомого майна) отримувати дозвіл на встановлення двох кондиціонерів; встановлення кондиціонера не може вважатися переплануванням жилого будинку.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 18.11.2013р., позивач ОСОБА_5 є власником 743/1000 частини нежитлових приміщень загальною площею 151,9 кв.м в будинку № АДРЕСА_2 що засвідчується витягом № 24267620 від 15.07.2014р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.60).

За вказаною адресою розміщено кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване у дворівневому приміщенні будинку № АДРЕСА_2 (а.с.27).

Відповідно до листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 31-1142 від 30.04.2014р. проведено обстеження закладу громадського харчування на першому поверсі будинку № АДРЕСА_2; даний заклад обладнано механічною припливно-витяжною вентиляцією; приток повітря організований на рівні 2-ох метрів від землі, витяжка виведена через повітропроводи по внутрішньому фасаду будинку вище конька даху на 1,5 м; дозвільних документів на дану вентиляцію власниками нежитлового приміщення не надано (а.с.82).

Згідно розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 413 від 21.10.2014р. зобов'язано ОСОБА_5, співвласника нежитлових приміщень на АДРЕСА_2, за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану вентиляцію на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_2

08.12.2014р. майстром ЛКП «Айсберг» складено протокол № 110 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_5 самовільно у квітні 2014 року влаштувала кондиціонери на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1; кондиціонери підключені до приватного нежитлового приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташоване у двох рівнях будинку № АДРЕСА_2 (а.с.105-106).

За результатами розгляду вказаного протоколу Адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову № 191 від 25.12.2014р., згідно якої визнано в діях ОСОБА_5 вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, закрито провадження у справі із врахуванням спливу строку накладення адміністративного стягнення (а.с.103).

Також із змісту вказаної постанови убачається, що ОСОБА_5 провела самовільне перепланування жилого будинку, а саме: у квітні 2014 року встановила кондиціонери на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1

Окрім цього, будинки №№ АДРЕСА_1 включені у список пам'яток архітектури, що перебувають під охороною держави (а.с.92), згадані будинки розташовані на території Ансамблю історичного центру м.Львова, внесеної до Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО (а.с.102).

Відповідно до ст.150 КУпАП порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою, тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. наказом Державним комітетом з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р., до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Окрім цього, відповідно до п.1.4.2 вказаного Положення переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з п.1.4.3 цього Положення до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається (п.1.4.4 цього Положення).

Згідно п.5.33 Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, затв. наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005р., вентиляція вбудованих нежитлових приміщень повинна бути автономною. Витяжну вентиляцію приміщень, що розташовуються у габаритах однієї квартири, в яких відсутні пожежонебезпечні речовини і токсичні виділення, допускається приєднувати до загальної витяжної системи житлового будинку.

Не допускається розташовувати витяжні шахти для викиду повітря із вбудованих приміщень перед вікнами квартир, а також прокладати повітроводи витяжної вентиляції вбудованих приміщень по фасадах житлового будинку.

Згідно пп.2.1.4 п.2.1 Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м.Львова, затв. рішенням виконкому № 28 від 01.02.2002р. (із змінами і доповненнями згідно рішення виконкому № 833 від 09.09.2011р.), технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є пристрої та устаткування систем опалення, вентиляції і кондиціонування повітря.

Відповідно до пп.3.1.2 п.3.1, пп.3.3.2 п.3.3 вказаного Положення забороняється розміщення та встановлення:

технічних елементів (пристроїв), перелічених у підпунктах 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, на видимих зі сторони вулиць та площ фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу, а також на усіх фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд - пам'ятках архітектури;

встановлення без відповідного дозволу:

технічних елементів (пристроїв), перелічених у підпунктах 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5, на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу м.Львова.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що позивачем допущено у квітні 2014 року переобладнання належних їй нежитлових приміщень в будинку № АДРЕСА_2 яке полягає у самовільному встановленні на внутрішньому фасаді будинку № 7 по вказаній вулиці, який відноситься до пам'яток архітектури та знаходиться на території історичного ареалу м.Львова, устаткування систем вентиляції і кондиціонування повітря.

Стосовно правильності кваліфікації дій позивача та наявних суперечностей у протоколі про адміністративне правопорушення, постанові у справі про адміністративне правопорушення колегія суддів приймає до уваги те, що вказані документи дають можливість чітко та однозначно встановити склад вчиненого правопорушення та суб'єкта його вчинення; також правильне по суті рішення по справі про адміністративне правопорушення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

При цьому, доводи позивача про те, що вказане устаткування було встановлено попередніми власниками до моменту набуття нею права власності на нежитлові приміщення за вказаною адресою, на час встановлення цього обладнання не було необхідності для цього отримувати спеціальний дозвіл, колегія суддів відхиляє.

Зокрема, для підтвердження конкретного часу встановлення устаткування систем вентиляції і кондиціонування повітря позивачем не представлено жодної технічної документації та документів щодо виконання робіт по його установленню.

Покликання на відео програм «Модні фішки - ресторан «Краківська брама», «Вуличка» - вулиця «Краківська» не можуть прийматися до уваги, оскільки ці відеозаписи не містять зображення внутрішнього фасаду будинку АДРЕСА_1, де розміщено спірне устаткування.

Наявну в справі фотографію внутрішнього фасаду будинку АДРЕСА_1, яка датована 22.02.2012р., колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно пояснень третьої особи ОСОБА_3 у квітні 2014 року позивачем здійснено заміну кондиціонерів на більш потужніші, які перевищують допустимі норми шуму (а.с.25-26, 31-32).

Окрім цього, матеріали судових справ №№ 5015/5438/11, 914/947/13-г, які розглядалися в порядку господарського судочинства, не містять будь-яких обставин, які мають значення для вирішення розглядуваного публічно-правового спору; стороною по вказаних справах не є ОСОБА_5, а попередній власник приміщень - ТзОВ «Інтер-Лев» (а.с.52-54, 55-58).

Щодо покликань позивача на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016р. у справі № 876/11769/15 (а.с.151-152) колегія суддів враховує, в силу приписів ст.72 КАС України обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Це стосується також і правової кваліфікації, наведеної у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі.

Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Окрім цього, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016р. у справі № 876/11769/15 стосується скасування розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 40 від 12.02.2015р. «Про демонтаж самовільно влаштованих двох кондиціонерів на дворовому фасаді будинку № АДРЕСА_1», яке було прийнято після винесення оскаржуваної постанови № 191 від 25.12.2014р.

В частині висновків суду першої інстанції про відсутність обов'язку позивача отримувати дозвіл на встановлення устаткування систем вентиляції і кондиціонування повітря на внутрішньому фасаді будинку АДРЕСА_1 колегія суддів виходить з того, що такі доводи суперечать приписам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. наказом Державним комітетом з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р., Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м.Львова, затв. рішенням виконкому № 28 від 01.02.2002р. (із змінами і доповненнями згідно рішення виконкому № 833 від 09.09.2011р.).

Також суд першої інстанції не вправі був приймати рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Звідси, відповідачем правомірно визнано позивача винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, та закрито провадження у справі через сплив строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 24.12.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_5 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, зобов'язання до вчинення певних дій, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.М.Каралюс

З.М.Матковська