Справа № 810/4905/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року 810/4905/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т АН О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 08.08.2014 № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 р. адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 08.08.2014 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 5781 грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 у даній справі, змінена постанова Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2014, а саме: абзац другий резолютивної частини постанови викладений в наступній редакції: «Визнати частково протиправним та скасувати рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про застосування штрафних санкцій від 08.08.2014 № у розмірі 5440 грн. 00 коп.».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.10.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 у справі №810/4905/14 скасовано, а справу направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1, зокрема кафе - бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1. За наслідками проведеної перевірки було встановлено порушення вимог чинного законодавства України, а саме не проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (надалі - РРО), не забезпечено щоденне друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків, а також використання 4 ігрових доріжок боулінга без придбання торгових патентів.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу та вважає, що дані податкові повідомлення - рішення є протиправними.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними та законними, винесені за результатами проведеної фактичної перевірки господарської одиниці.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він є ФОП рахунок офіціанта від 17.07.2014 р. №30 належить йому, а відповідні кошти за вказаним рахунком були сплачені не позивачу, а йому за продаж кави «Еспресо», морозива, десерт «Тірамісу» та наданні послуги з гри в боулінг.

Також, допитаний судом у якості свідок ОСОБА_3 пояснила, щ вона є адміністратором кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» повідомила суд про те, позивач та ОСОБА_2 здійснюють свою діяльність в одному приміщенні, але кошти від продажу товарів та наданих послуг обліковуються окремо один від одного. Позивач здійснює продаж підакцизних товарів (алкоголь) і розрахункові операції проводяться за допомогою касового апарату, а інший суб'єкт господарювання - ОСОБА_2 проводить розрахунок без використання касового апарата та якому й належить обладнання з гри в боулінг.

22.02.2016 р. у судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника сторін, показання свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 17.07.2014 р. до 24.07.2014 р. Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київсвкій області проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1, зокрема господарської одиниці кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За результатом проведеної перевірки складно акт №0158/1008/, яким встановлено порушення вимог чинного законодавства, а саме п. 1, 2, 9, 13 ст. 13 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон № 265) та п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267, п.п. 267.4.8 п.267.4 ст. 267 ПК України.

Відповідно до вказаного акту перевірки відповідачем встановлено порушення, а саме не проведення позивачем розрахункових операцій через РРО, не забезпечено щоденне друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків, а також проведеною перевіркою встановлено що в приміщенні кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснюється діяльність у сфері розваг за готівковий розрахунок, а саме використовується 4 ігрові доріжки боулінга по ціні 75,00 грн. за одну годину гри на одній доріжці, без придбання торгових патентів.

Так, за наслідками розгляду акту перевірки № 0158/1008/ відповідачем 08.08.2014 р. прийнято спірні податкові повідомлення - рішення №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на підставі абз. 6 п. 1 ст. 125 ПК України в розмірі 161034,24 грн. за здійснення діяльності без дозвільних документів (торгових патентів) та № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на підставі п. 1 п. 4 ст. 17 Закону № 265 в розмірі 5 781,00 грн., в тому числі 1 грн. за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та 5 780,00 грн. за не забезпечення щоденного друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків ( 340 x 17 = 5780).

Щодо податкового повідомлення - рішення від 08.08.2014 №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 161 034,24 грн. за здійснення діяльності без дозвільних документів (торгових патентів) суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № стали результати перевірки, якою встановлено, що в приміщенні кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснюється діяльність у сфері розваг за готівковий розрахунок, а саме: використовується 4 ігрові доріжки боулінга по ціні 75,00 грн. за одну годину гри на одній доріжці без придбання торгових патентів. Такого висновку відповідач дійшов з огляду на рахунок офіціанта № 30 від 17.07.2014 року.

Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проводить діяльність не тільки позивач - ОСОБА_1, а й інша фізична особа-підприємець, а саме ОСОБА_2.

Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Серія ААБ №318132, видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. У відповідності до ліцензії серії АЕ №314576 від 08.10.2013 року позивач здійснює діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та відповідно має зареєстрований у встановленому законодавством порядку касовий апарат MINI Т400МЕ заводський №ПБ. Дані обставини відображені в акті перевірки від 17.07.2014 року, та сторонами не заперечувались.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серія АД №156699, ОСОБА_2 на відміну від позивача має право проводити наступні види діяльності, а саме - організування інших видів відпочинку та розваг, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Тобто, з урахуванням наведеного, вбачається, що позивач має зареєстрований у встановленому законодавством порядку касовий апарат MINI Т400МЕ, та відповідно розрахунки за продаж підакцизних товарів, позивачем мають проводитись зі споживачами через касовий апарат, на відміну від іншого суб'єкта господарювання який відповідно до свідоцтва платника єдиного податку від 25.05.2012 р. перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно, до договору купівлі - продажу обладнання від 09.10.2012 р. №1012, між ОСОБА_2 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу устаткування для боулінгу, а також проведення монтажу, наладки, обкатки та навчання персоналу з обслуговування устаткування. Згідно з договором оренди будинку, споруди (іншого об'єкта нерухомості) від 10.09.2012 року між орендодавцем - ОСОБА_5 та орендарем - ОСОБА_2 укладено договір про оренду приміщення загальною площею 500 м2 для здійснення підприємницької діяльності зокрема облаштування боулінгу (спортивна гра в шари).

Також, слід зазначити, що за своєю правовою природою рахунок офіціанта від 17.07.2014 року №30 не є розрахунковим документом, а сам рахунок не містить будь якої ідентифікуючої ознаки, тобто назви чи адреси господарської одиниці, чи відомостей про особу якою виписаний такий рахунок.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» , розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО.

Статтею 8 Закону № 265/95-ВР передбачено, зокрема, що форма, зміст розрахункових документів, встановлюються Державною податковою адміністрацією України. На виконання приписів цієї норми останньою було прийняте Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом ДПА України №614 від 01.12.2000, у пункті 3.2 якого зазначено, зокрема, що касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити, як назву та адресу господарської одиниці, а пунктом 2.1 встановлено, що у разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Таким чином, в матеріалах адміністративної справи відсутній фіскальний чек (розрахунковий документ) який би і був належним та допустимим доказом того, що позивач надав послугу з гри в боулінг, натомість в матеріалах справи наявний лише рахунок офіціанта №30 від 17.07.2014 р. який виписаний іншим суб'єктом господарювання.

Більш того, судом досліджено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 р. по справі №810/4417/14 за поданням Вишгородської ОДПІ головного управління Міндоходів у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, якою суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність застосування адміністративного арешту майна платника податків. Так, обґрунтовуючи своє рішення суд апеляційної інстанції вказує на те, матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що надання послуг у сфері розваг (боулінг) здійснює саме фізична особа-підприємець - ОСОБА_1. З рахунку (№30 від 17.07.2014 року), копія якого міститься в матеріалах справи, не вбачається, що він виписаний саме на оплату послуг, які надає фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Тобто, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовано висновок контролюючого органу про те, що позивачем надано послугу з гри в боулінг, а також те що вказаний рахунок офіціанта належить позивачу.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість, суб'єктом владних повноважень належним чином не встановлено та не надано жодного належного та допустимого доказу на ту обставину, що саме позивачем надано послугу з гри в боулінг.

Отже, твердження відповідача про те, що позивач здійснює діяльність з надання послуг з гри в боулінг, а виписаний рахунок офіціанта за №30 від 17.07.2014 року належить позивачу є необґрунтоване.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 08.08.2014 №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 161 034,24 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення рішення № від 08.08.2014 р. яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 5 781,00 грн., в тому числі 1 грн. за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та 5 780,00 грн. за не забезпечення щоденного друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків суд виходить з наступного.

Проведеною перевіркою було встановлено, що позивачем не забезпечено щоденне друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків та у відповідності до п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 5780,0 грн. (340х17=5780).

Суд погоджується з обґрунтованістю позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5441 грн. 00 коп., виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 зазначеного Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 08.08.2014 № до ФОП ОСОБА_1. за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків застосовано штрафну санкцію в розмірі 5780 грн. 00 коп., тобто санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожен не роздрукований фіскальний звітний чек.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за відповідне порушення до позивача має бути застосовано одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн. 00 коп.

Аналогічна позиція вже була висловлена Верховним Судом України (№ 21-89а13 від 16.04.2013, № 21-155а13 від 04.06.2013, №21-442а13 від 17.12.2013).

В той же час, нарахована вищевказаним податковим повідомленням-рішенням сума штрафу включає санкцію у розмірі 1 грн. за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій. Як встановлено судом, контролюючий орган, посилаються на те, що розрахунок здійснено офіціантом кафе - бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» без використання реєстратора розрахункових операцій.

Проте, як слідує з самого акта перевірки, контролюючим органом (перевіряючими) було здійснено замовлення, а саме: кава «Еспресо», морозиво, десерт «Тірамісу» та гра в боулінг, тобто продаж товару та надання послуги з гри в боулінг здійснювався не позивачем, а іншим суб'єктом господарювання.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що перевіряючими не здійснювалось будь якого замовлення підакцизних товарів, а тому й необхідності у видачі відповідного розрахункового документа у позивача не виникало у зв'язку з відсутні факту продажу такого товару.

Тому суд приходить до висновку що податкове повідомлення - рішення № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на підставі п. 1 п. 4 ст. 17 Закону № 265 в розмірі 5 781,00 грн., в тому числі 1 грн. за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та 5 780,00 грн. за не забезпечення щоденного друкування на РРО 17 фіскальних звітних чеків (340 x 17 = 5780) підлягає скасуванню в частині 5441,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 08.08.2014 року № яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 161034,24 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 08.08.2014 р. № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5441,0 грн.

4. У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.