Справа № 2-а-4513/2011
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-4513/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ МВС України в місті Немирів ОСОБА_2 на постанову по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ABl №045954 від 26.02.2011 р., посилаючись на те, що 26 лютого 2011 року інспектором ДПС ДАІ МВС України в м. Немирів ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ABl 213930 та винесено на його ім'я постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ABl № 045954 за нібито порушення ним правил дорожнього руху.

В постанові зазначено, що він 26 лютого 2011 року в 12 год. 40 хв. на авто дорозі М-П 497 км. в межах дії знака 3.29 «Обмеження швидкості» пересувався автомобілем Опель, державний номерний знак AI 7117 CK, перевищив швидкість на 32 км. та рухався зі швидкістю 82 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Сокіл» 0403345.

Проте для таких висновків у Інспектора не було жодних підстав. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ABl 213930 та постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ABl № 045954 відсутні докази належності виміряної швидкості саме йому автомобілю. Поряд з ним рухалось декілька автомобілів, що здійснювали випередження і тому викликає сумнів, що відображена на приладі «Сокіл» швидкість належала саме його автомобілю, а за таких умов руху різниця у кілька секунд може означати, що насправді приладом було зафіксовано швидкість іншого автомобіля, який рухався у кількох метрах від мого автомобіля. На його вимогу підтвердити нібито його перевищення швидкості, інспектор, що склав протокол, продемонстрував лише швидкість, з якою нібито він рухався, без часу, з якого було зроблено вимірювання та без фіксації автомобіля, що допустив порушення. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля за таких умов неможливо. Дані зауваження він зазначив в протоколі серії ABl № 213930 про адміністративне правопорушення.

До того ж, результати вимірювань приладом «Сокіл» в даному випадку можуть бути недостовірними, тому що в матеріалах справи не вказана відповідна величина похибок або невизначеність вимірювань приладу, що є порушенням вимог ст.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Крім того, інспектор під час вимірювання тримав прилад «Сокіл» у руці, що робить можливим рух його рукою назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Таке використання приладу не передбачене виробником. В інструкції по застосуванню є тільки стаціонарний та патрульний режими і в обох випадках прилад повинен бути нерухомо закріплений.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому вважає розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи документах.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії АВ1 № 213930 по справі про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2011 року винесеної інспектором ДПС ДАІ МВС України в м. Немирів ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як ніби то вчинено ним адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., яке виразилося в тому, що 26 лютого 2011 року о 12 год. 40 хв. по автодорозі 497 км позивач, керуючи автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, нібито перевищив швидкість на 32 км, чим порушив п. 12.9 ПДР, чим порушила, на думку інспектора ДАІ, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26 лютого 2011 року працівники ДАІ склали на позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова серії АВ1 № 045954 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. позивач вважає є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки він виконав вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху.

Мотивуючи це тим, що він не скоював правопорушення позивач не скоював, оскільки завчасно скинув швидкість перед знаком обмеження максимальної швидкості та їхав із дотриманням Правил дорожнього руху України.

Швидкість машини позивача вимірювалася приладом «Сокіл».

Під час зупинки позивача на вимогу надати докази його порушення, йому було продемонстровано зафіксовану на приладі „Сокіл" швидкість 82 км/год.

Пунктом 2.8 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затверджений Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 та зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 24.04.2009 року за № 374/16390 9 (далі по тексту Інструкція № 77), також робиться посилання на те, що працівники Державтоінспекції повинні дотримуватись вимог як інструкції так і КУпАП, а саме: «Справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім випадків фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису (стаття 258 КУпАП). Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП)»

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст.. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення є важливою гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Перегляд постанови це форма перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виправлення помилок і недоліків у роботі органів адміністративної юрисдикції, в тому числі і суду.

Перегляд постанови може бути здійснено в порядку подання скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Доказом невинності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 123719 від 04 квітня 2011 року суд вважає той факт, що відповідачем не надано інших доказів, що передбачені нормами КУаАП, а тому інспектор не довів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відкриття справи є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Приводів порушення справи у КУпАП не визначено, в той же час як у ст.. 360 МК такі приводи зафіксовані. Але виходячи з теорії процесу приводами порушення справи слід вважати одержання уповноваженими особами будь якої інформації про діяння, що мають ознаки проступку.

Всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи потребує від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вирішення справи в точній відповідності із законом потребує від уповноваженого органу (посадової особи): розгляд справи відповідно до власної компетенції, в установлені строки і за місцем розгляду справи, згідно із законом, що передбачає адміністративну відповідальність.

Підставами для відкриття справи є наявність правопорушення та його склад, які мають певні ознаки.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.. 247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 251 КУпАП визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Отже, в матеріалах справи докази, що давали можливість зробити висновки суду про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні, а тому дана постанова підлягає до скасування за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та провадження по справі необхідно закрити.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ МВС України в місті Немирів ОСОБА_2 на постанову по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову АВ1 № 045954 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати та провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Шевченко