Справа № 817/3457/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3457/15

04 березня 2016 року 10 год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Журов Р.В., Іващук В.А.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М."
до Рівненської митниці Державної фіскальної служби
про визнання протиправними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." звернулось до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 30.09.2015 року №204050000/2015/000055/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.09.2015 року №204050000/2015/00058.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду на їх обґрунтування, що на виконання зовнішньоекономічного контракту, укладеного з ASTRA ITB (Сербія), позивачем імпортовано на митну територію України товари, у митному оформленні яких за визначеною декларантом митною вартістю відповідачем відмовлено. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості таких товарів. Крім того, зазначає, що обраний відповідач методом визначення митної вартості не повинен був застосовуватись. Просять позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що при перевірці митної декларації, на підставі якої позивачем пред'явлено до митного оформлення товари, було встановлено, що у ній мітяться розбіжності в частині вказівки реквізитів відправника товарів та рахунків. Тому, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості цих товарів, у зв'язку з чим у митному оформленні таких товарів за заявленою митною вартістю відмовлено, застосовано наступні методи її визначення і відкориговано митну вартість. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." було пред'явлено Рівненській митниці ДФС товари: Luxeros KIS - метилетилкетон пероксид, розчин в диметилфталаті, у формі прозорої рідини зі слабким характерним запахом, хімічний склад: метилетилкетон пероксид (CAS номер: 1338-23-4) - 40-45%, 4-hydroxy-4-methylpentan-2-one (CAS номер: 123-42-2) - 5-10%, перекис водню - 1,5%, butanon - 1,5%, tributylamine (CAS номер: 102-82-9) - 0,1-1%, призначений для виробництва затверджувача для поліефірних смол, всього 3600 кг, для митного оформлення на підставі митної декларації №204050000/2015/017749 від 30.09.2015 року, митну вартість яких визначено на рівні 10269,00 Євро, що дорівнює 24768275,00 грн. (а.с. 8).

За результатами аналізу поданих декларантом для митного оформлення документів, Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204050000/2015/000024/2 від 30.09.2015 року, яким визначено митну вартість імпортованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." товарів на підставі митної декларації №204050000/2015/017749 від 30.09.2015 року товарів на рівні 14876,83 Євро, що дорівнює 358821,10 грн. (а.с. 10-11).

Рівненською митницею ДФС оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204050000/2015/00058 від 30.09.2015 року, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." у прийнятті митної декларації від №204050000/2015/000024/2 від 30.09. 2015 року (а.с. 12-13).

За наслідками адміністративного оскарження рішення залишені без змін (а.с. 16-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України, усі товари, які переміщуються через митний кордон України підлягають митному контролю.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 2 та пунктом 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України передбачено, що в разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України та закінчується після закінчення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Частиною 1 статті 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 2-1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4)виписку з бухгалтерської документації;

5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7)копію митної декларації країни відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4)надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2)другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Відповідно до 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Крім того, у частинах 11-12 статті 264 Митного кодексу України закріплено, що у разі якщо митну декларацію подано з порушенням вимог, встановлених цим Кодексом, орган доходів і зборів відмовляє у її прийнятті, про що посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі №21-53а15, яка в силу вимог частини 1 статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для врахування судом при розгляді та вирішенні цієї адміністративної справи.

Судом досліджено, що в основу прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості відповідачем покладено висновки про відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена за товари.

Підставою для вказаних висновків стало існування, на думку митного органу, розбіжностей між відомостями, вказаними у наданих до митного оформлення документах, щодо номера рахунку, виставленого відправнику товарів та реквізитів відправника товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою митного оформлення товарів, заявлених у митній декларації №204050000/2015/017749 від 30.09.2015 року, позивачем було подано:

1)Міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 18.09.2015 року №064864;

2)Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.09.2015 року №203;

3)Рахунок-фактуру (інвойс) від 18.09.2015 року №0109ІР082191;

4)Рахунок-фактуру (інвойс) від 18.09.2015 року №19-180915/EXP;

5)Пакувальний лист від 18.09.2015 року №0909ІР082191;

6)Зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.01.2012 року №1/2012;

7)Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.09.2015 року №76;

8)Договір на перевезення від 17.09.2015 року №170915;

9)Інформація про позитивні результати здійснення екологічного, фітосанітарного та радіологічного контролю;

10)Декларація про походження товару від 18.09.2015 року №0909ІР082191;

11)Копія митної декларації країни відправлення від 18.09.2015 року №15ІTQUT010001996E7.

При цьому, митний орган зазначає, що рахунок №0109ІР082191 від 18.09.2015 року, виставлений продавцю товарів - ASTRA ITB (Сербія), наданий позивачем, не відповідає рахунку №0909ІР082191 від 18.09.2015 року, зазначеному у митній декларації країни відправлення від 18.09.2015 року №15ІTQUT010001996E7 та пакувальному листі від 18.09.2015 року №0909ІР082191, а також про те, що у рахунку №0109ІР082191 від 18.09.2015 року та рахунку від 18.09.2015 року №19-180915/EXP, виставленому позивачу, особою, яка його виставила та відправником товару вказано ARKEMA (Франція), в той час як у митній декларації країни відправлення від 18.09.2015 року №15ІTQUT010001996E7 відправником товару вказано ARKEMA SRL SOCIO UNICO VIA PREGNANA N.63 20017 RHO (MI)-IT, а у митній декларації №204050000/2015/017749 від 30.09.2015 року - ARKEMA FABRICA DI SPINETTA (I-15100, PIAZZA DONEGANI 5/6, SPINETTA MARGENO, ITALIA.

З приводу вказаних розбіжностей декларантом надано митному органу пояснення, згідно яких рахунок №0909ІР082191 від 18.09.2015 року є рахунком для проведення оплати за товар, оформляється у центральному офісі компанії ARKEMA і в оригіналі відправляється виключно платнику, а рахунок №0109ІР082191 від 18.09.2015 року є товаросупровідним документом та оформляється у місці відвантаження товарів (а.с. 40-45).

Крім того, у судовому засіданні представник позивача додатково пояснив, що вказівка у рахунку, митній декларації та митній декларації країни відправлення різних відправників обумовлена особливостями передачі товарів від продавця покупцю у компанії ARKEMA, внаслідок чого також виписується кілька рахунків на їх оплату.

Суд з цього приводу зазначає, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Митним органом під час витребування додаткових документів та прийнятті оспорюваних рішень не було зазначено як наведені вище розбіжності впливають на числові значення задекларованої митної вартості, а також не висловлено жодних сумнівів щодо ціни, загальної вартості та/або кількості ввезених товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем подано достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, визначеної за умовами контракту.

Отже, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Враховуючи, що позивачем надано митному органу всі підтверджуючі митну вартість документи, які наведені в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, відповідач безпідставно обрав другорядні методи визначення митної вартості

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності винесення спірних рішень.

За наведених обставин, позовні вимоги є належними та обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю, рішення про коригування митної вартості товарів №204050000/2015/000024/2 від 30.09.2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митного оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204050000/2015/00058 від 30.09.2015 року є неправомірними та підлягають скасуванню судом.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю.

Позивачу присуджується за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 30.09.2015 року №204050000/2015/000055/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.09.2015 року №204050000/2015/00058, прийняту Рівненською митницею ДФС.

Присудити на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Рівненської митниці ДФС судовий збір у сумі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.