Справа № 805/187/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Справа №805/187/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 16 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 14.08.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 14.08.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає висновки акта перевірки № 359/05-10-1530/24308872 від 31.07.2015 року про виявлені порушення податкового законодавства необґрунтованими, а податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області № від 14 серпня 2015 року таким, що підлягають скасуванню у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач представника у судове засідання не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову за № 1219/05-10-10 від 18.02.2016 року.

У своїх запереченнях відповідач послався на обставини, зазначені у акті № 359/05-10-1530/24308872 від 31.07.2015 року про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобов'язань і податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановив наступні обставини.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 84201, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. 108, кв. 21.

Державною податковою інспекцією у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЕТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобов'язань і податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з урахуванням виявлення фактів що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства щодо відносин з ТОВ «Інтеграс компані», в рамках укладеного між ними договору поставки № 13 від 05.01.2015 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт за № 359/05-10-1530/24308872 від 31.07.2015 року позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобов'язань і податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з урахуванням виявлення фактів що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства щодо відносин з ТОВ «Інтеграс компані».

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлені, порушення п.198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит за січень 2015 року на суму 216 873 грн. в наслідок не підтвердження реальності здійснення операцій постачання товарів, робіт контрагентом - постачальником ТОВ «Інтеграс компані» по ланцюгам постачання, та відсутності документального підтвердження їх походження (виробника, імпортера), транспортування і використання у власній господарській діяльності ТОВ «ЕТС».

На підставі акта перевірки № 359/05-10-1530/24308872 від 31.07.2015 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 14 серпня 2015 року, відповідно до якого було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 216 873 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС" 28 серпня 2015 року звернулось до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою на податкове повідомлення - рішення № від 14 серпня 2015 року.

За результатами адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення - рішення № від 14 серпня 2015 року, податковим органом рішенням про результатами розгляду скарги від 05.11.2015 року його було залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС" 16 листопада 2015 року звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкове повідомлення - рішення № від 14 серпня 2015 року.

За результатами адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення - рішення № від 14 серпня 2015 року, Державною фіскальною службою України рішенням про результатами розгляду скарги від 14.01.2016 року його було залишено без змін.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю " ЕТС " та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграс компані» було укладено договір поставки № 13 від 05 січня 2015 року, відповідно до якого постачальник ТОВ «Інтеграс компані» поставляє у власність «Покупця» товар, відповідно видаткових накладних, а покупець зобов'язується прийняти товар, здійснити його оплату відповідно до умов договору (а. с. 70-71).

На виконання договору № 13 від 05 січня 2015 року ТОВ «Інтеграс компані» здійснило поставку товару, а саме: запчастин та витратних матеріалів для технічного обслуговування техніки, у відповідному асортименті на загальну суму 1 301 240, 45 грн. в т.ч. ПДВ 216 873,41 за видатковими накладними № 231 від 09 січня 2015 року на суму 111 862,01 грн., № 232 від 09 січня 2015 року на суму 167 151, 54 грн., № 618 від 20 січня 2015 року на суму 290 308,16 грн., № 619 від 20 січня 2015 року на суму 360818,93 грн., № 786 від 26 січня 2015 року на суму 309 494,34 грн. № 816 від 28 січня 2015 року на суму 61605,47 грн.

Відповідно до договору № 13 від 05 січня 2015 року вказаний товар у видаткових накладних був отриманий та перевезений зі складу продавця м. Київ до складу покупця у м. Краматорськ власним транспортним засобом позивача, що підтверджується подорожніми листами вантажного автомобіля, свідоцтвом на транспортні засоби, наказу на прийняття на роботу водія, довіреністю на отримання водієм товару та випискою з реєстру реєстрації довіреностей.

Також, контрагентом - постачальником на адресу позивача були виписані наступні податкові накладні: № 231 від 09.01.2015 року на загальну суму 111 862,01 грн., в т.ч. ПДВ на суму 18 643,67 грн., 232 від 09.01.2015 року на загальну суму 167 151, 54 грн., в т.ч. ПДВ на суму 27 858, 59 грн., № 618 від 20.01.2015 року на загальну суму 290 308,16 грн., в т.ч. ПДВ на суму 48 384, 69 грн., № 619 від 20.01.2015 року на загальну суму 360 818, 93 грн., в т.ч. ПДВ на суму 60 136, 49 грн., № 786 від 26.01.2015 року на загальну суму 309 494, 34 грн., в т.ч. ПДВ 51 582, 39 грн., № 880 від 28.01.2015 року на загальну суму 61 605, 47 грн., в т.ч. ПДВ на суму 10 267, 58 грн.

Отримані товарно - матеріальні цінності були належним чином оприбутковані ТОВ «ЕТС», що підтверджується оборотно - сальдовою відомістю по рахунку № 631 за січень 2015 року та № 281 за січень 2015 року.

Розрахунки між сторонами за даним договором здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача, а саме: № 841 від 15 квітня 2015 року на загальну суму 100 000, 00 грн., № 846 від 16 квітня 2015 року на загальну суму 433 163,85 грн., № 913 від 18 травня 2015 року на загальну суму 725 344,96 грн.

Отже, на думку відповідача, порушення полягає в тому, що позивачем було включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, виданим постачальником, який не надав до податкового органу декларації з ПДВ за січень 2015 року та, відповідно, не задекларував свої податкові зобов'язання (ТОВ «Інтеграс компані»).

Суд застосовує норми матеріального права у редакції, що була чинною, станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

· дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

· дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Порядок оформлення та видачі податкової накладної на час виникнення спору був врегульований ст. 201 ПК України у відповідній редакції, тобто до внесення змін Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно з пунктом 201.1. вказаної статті платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

Пункт 201.6 статті 201 ПК України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Застосовуючи наведені норми, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач був повідомлений про наявність розбіжностей за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, стосовно його контрагентів.

Натомість, спірні податкові накладні, видані позивачу його контрагентом, які зазначені в акті перевірки, були надані у паперовому вигляді та оформлені відповідно до вимог ПК України у чинній на той час редакції. Отже, встановлених законом підстав для виключення із складу податкового кредиту зазначених у таких податкових деклараціях сум ПДВ немає.

За таких обставин суд погоджує доводи позивача, що інших обмежень щодо права платника податків покупця на включення сум податку до складу податкового кредиту законодавством не встановлено, а позивач як добросовісний платник податку не несе відповідальності у випадку заниження податкових зобов'язань іншими платниками податків. Зокрема, розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями його контрагента не можуть свідчить про відсутність факту придбання ТОВ "ЕТС" товарів у вказаного підприємства, і як наслідок, завишення податкового кредиту з ПДВ. Навпаки, наявність належно оформлених первинних документів, а саме: договорів, податкових накладних, накладних, платіжних доручень підтверджує факт здійснення господарських операцій. При цьому, порушень щодо ведення податкового обліку та оформлення первинних документів з боку ТОВ "ЕТС" при здійсненні операцій з його постачальником відповідачем не встановлено.

Позивач не мав встановлених законом можливостей контролювати своїх контрагентів стосовно виконання ними зобов'язань перед бюджетом, оскільки до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України не було передбачено виключно електронне адміністрування податку на додану вартість.

Вказана позиція відповідає Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованій Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, та практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не доведено порушення позивачем порядку формування податкового кредиту відповідно до законодавства, яке діяло у період виникнення спірних відносин, позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення № від 14.08.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 216 873,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати, у сумі 4 631,10 грн., здійснені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 14.08.2015 року - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області № від 14 серпня 2015 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 631 (чотири тисячі шістсот тридцять одна) гривні 10 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 03 березня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 09 березня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.