Справа № 813/6441/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м. Львів № 813/6441/15

17 год. 12 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мудрак Р.Б.;

відповідача: представник Юрчак Ю.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» звернулось із позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /9472 від 16.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акта перевірки № 226/80/13-07-22-01-10/20794249 від 02.06.2015 року.

У вищенаведеному акті контролюючий орган вказав, що позивачем не включено до доходу, що враховується при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток у 2014 році, безнадійну заборгованість в сумі 230310,28 грн., а також завищено задекларовані показники у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 385168,00 грн. Позивач з такими висновками не погоджується, зазначив про те, що контролюючим органом під час проведення перевірки не взято до уваги ту обставину, що позивачу не було відомо про ліквідацію контрагента, тому включати заборгованість до доходів немає підстав. Стосовно твердження відповідача про завищення показників у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 385168,00 грн. зазначив, що відповідачем не надано оцінку представленим до перевірки первинним документам, не зазначено про їх недоліки, не наведено підстав не взяття їх до уваги, тому таке твердження контролюючого органу вважає безпідставним. Звертає увагу, що відповідачем обраховано податок на прибуток за ставкою 19%, хоча в 2014 році ставка податку на прибуток становила 18%. Зазначає, що прийняте на основі таких висновків спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зміст яких зводиться до такого. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта № 226/80/13-07-22-01-10/20794249 від 02.06.2015 року, складеного за наслідками позапланової виїзної перевірки ТОВ «ХоСаРо» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013-2014 років.

Відповідач зазначає, що позивачем не включено до доходу, що враховується при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток у 2014 році, безнадійну заборгованість в сумі 230310,28 грн., яка виникла у зв'язку із ліквідацією контрагента позивача ТОВ «Лайк Трест». Також стверджує, що позивачем завищено задекларовані показники у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 385168,00 грн. та не надано до перевірки документи, що підтверджують здійснення витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ТОВ «ХоСаРо» зареєстроване як юридична особа 02.02.1994 року, узято на облік в органах ДПС 22.03.1994 року.

У період з 18.05.2015 року по 22.05.2015 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ХоСаРо» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013-2014 років, за наслідками якої складено акт № 226/80/13-07-22-01-10/20794249 від 02.06.2015 року.

У висновках акта перевірки відповідач зазначив про порушення ТОВ «ХоСаРо» п. 135.1., п.п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік в сумі 43759,00 грн., а також п. 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік в сумі 73182,00 грн.

На основі висновків акта перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № /9472 від 16.06.2015 року.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування валових доходів та витрат та сплати зобов'язань з податку на прибуток підприємства.

Відповідно до п. п. «в» п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, безнадійна заборгованість - заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 ПК України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п. п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.рів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг( і охороною праці, тому право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 01.01.2013 року у позивача була наявна кредиторська заборгованість по розрахунках з ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» по рахунку 631 на суму 252910,28 грн. Вказана заборгованість виникла у зв'язку з виконанням будівельних робіт за договором № 02/07 від 02.07.2012 року на суму 96459,54 грн., договором № 30/08 від 30.08.2012 року на суму 17284,18 грн., договором № 01/11 від 01.11.2012 року на суму 116566,50 грн. Станом на 11.04.2013 року позивачем оплачено 22600,00 грн. заборгованості.

Відповідно до договору № 03/06 від 03.06.2013 року ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» безоплатно відступлено ТОВ «Лайк Трест» своє право вимоги оплатити зобов'язання в сумі 230310,28 грн., які підтверджено актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ «ХоСаРо» та ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

Таким чином, у позивача станом на 31.12.2014 року є кредиторська заборгованість по розрахунках з ТОВ «Лайк Трест» по рахунку 631 на суму 230310,28 грн.

Судом також встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 31.03.2014 року ТОВ «Лайк Трест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Контролюючий орган у акті податкової перевірки зазначив, що позивачем протиправно не включено до складу доходу, що враховується при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток у 2014 році, безнадійну заборгованість в сумі 230310,28 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заборгованість позивача перед ТОВ «Лайк Трест» є кредиторською заборгованістю перед суб'єктом господарювання, а не кредиторською заборгованістю безпосередньо такого суб'єкта господарювання, якого визнано банкрутом, тобто не може бути визнана безнадійною заборгованістю позивача. За наявності підстав, визначених п. п. 14.1.257. п. 14.1. ст. 14 ПК України, така заборгованість може бути визнана безповоротною фінансовою допомогою та лише в цьому випадку у позивача виникне обов'язок включення до складу валового доходу коштів в сумі 230310,28 грн. на виконання вимог п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 ПК України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин). Разом з тим, суд зазначає, що доказів протиправності не включення до складу доходу зазначеної суми коштів, зокрема доказів того, що позивачу було відомо про визнання його контрагента банкрутом, контролюючим органом у акті податкової перевірки не зазначено, під час перевірки не досліджено. Не надано таких доказів і під час судового розгляду. Судом встановлено, що контролюючим органом здійснено кваліфікацію заборгованості позивача перед ТОВ «Лайк Трест» як безнадійної заборгованості відповідно до п. п. «в» п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 ПК України без дослідження підстав для такої кваліфікації.

Також суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що йому не було відомо про оголошення банкрутом ТОВ «Лайк Трест». Як вбачається з договору № 03/06 від 03.06.2013 року ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» безоплатно відступлено ТОВ «Лайк Трест» своє право вимоги оплатити зобов'язання в сумі 230310,28 грн. Участі в укладенні вказаного договору позивач не брав. Відтак, ТОВ «Лайк Трест» не є безпосереднім контрагентом позивача, доказів повідомлення сторонами договору про укладення такого договору ТОВ «ХоСаРо», як зацікавлену особу суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до пункту 10 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» ПК України ставка податку з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно становила 18 відсотків, а контролюючим органом для розрахунку податку, який підлягає сплаті позивачем, застосовано ставку 19 відсотків. Вказану помилку визнано представником відповідача в судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що, не зважаючи на наявність порушень податкового законодавства позивачем, а також помилок контролюючого органу щодо обрахунку суми податку на прибуток приватних підприємств, спірне податкове повідомлення-рішення № /9472 від 16.06.2015 року не може бути визнано протиправним та скасовано в якійсь певній сумі, оскільки таку частину суд не уповноважений виокремлювати з суми податкового повідомлення-рішення в цілому, підміняючи при цьому уповноважений контролюючий орган.

Такого ж правового висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 08.12.2015 року у справі К/800/66981/14.

Також контролюючим органом у акті податкової перевірки зазначено, що позивачем завищено задекларовані показники у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 385168,00 грн. та не надано до перевірки документи, що підтверджують здійснення витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ Податкового кодексу України.

Позивач стверджує, що до перевірки було представлено усі необхідні первинні документи, які відповідачем протиправно не взято до уваги. На підтвердження відсутності порушень п. 138.2. ст. 138 ПК України позивачем додано до матеріалів справи копії фінансового звіту ТОВ «ХоСаРо» за 2013 рік, відомостей, аналізів та оборотів по відповідних рахунках (а. с. 143-154), а також копії податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2013 та 2014 роки (а. с. 128-142).

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено перевірку у цій частині на підставі поданої до перевірки податкової звітності, документів бухгалтерського обліку, банківських та касових документів, інших документів. Про це зазначено на с. 8 акта податкової перевірки.

У судовому засіданні представник відповідача, який брав участь у проведенні податкової перевірки позивача, не зміг пояснити суду, яких саме первинних документів не надано позивачем до перевірки, у чому полягали недоліки наданих до перевірки документів та не наведено підстав не взяття їх до уваги. Не зазначено вказаних обставин і в акті податкової перевірки.

Згідно з п. 78.7. ст. 78 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Суд зазначає, що контролюючий орган може дійти висновку про порушення платником податку вимог податкового законодавства, зокрема п. 138.2. ст. 138 ПК України, лише на підставі аналізу досліджених під час проведення податкової перевірки первинних документів, документів бухгалтерського та податкового обліку.

В свою чергу, контролюючий орган формально підійшов до встановлення правомірності формування позивачем валових витрат, а викладені в акті перевірки від 02.06.2015 року висновки, на переконання суду, не ґрунтуються на дослідженні наданих до перевірки первинних документів, тому, висновки відповідача про завищення задекларованих показників у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік на 385168,00 грн. ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до пункту 10 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» ПК України ставка податку з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно становила 18 відсотків, а контролюючим органом для розрахунку податку, який підлягає сплаті позивачем, застосовано ставку 19 відсотків. Вказану помилку визнано представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведені у сукупності обставини та досліджені документальні докази суд вважає достатніми для висновку про правильність задекларованих позивачем показників у рядку 06.4 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

Проаналізувавши спірне податкове повідомлення-рішення № /9472 від 16.06.2015 року на предмет відповідності критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що таке прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню повністю.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. З огляду на те, що позивач зменшив розмір позовних вимог, відмовившись від вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /9471 від 16.06.2015 року на загальну суму 23400 грн., сума судового збору, яку слід присудити на користь позивача, становить 2631,18 грн.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № /9472 від 16.06.2015 року.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» (вул. Промислова, 50/52, м. Львів, 79024, ) судовий збір у розмірі 2631 (дві тисячі шістсот тридцять одна) грн. 18 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.03.2016 року.

Суддя Клименко О.М.