Справа № 803/178/16
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Справа № 803/178/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Макарова В.В.,

представника відповідача Лясковця В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - Північне РУ ДПС України, відповідач 1), Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - Луцький прикордонний загін, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування наказів №21-АГ від 18.01.2016 року та №19-ос від 28.01.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проходив військову службу у відділі прикордонної служби «Грабове» Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби Україні на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - снайпер, військове звання - старший прапорщик. Згідно п.3 наказу начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 №21-АГ від 18.01.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог статей 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, повну особисту безвідповідальність в умовах складної військово-політичної обстановки, що склалася в Україні, порушення вимог Голови Державної прикордонної служби України, щодо недопущення втягування персоналу прикордонного відомства в протиправну діяльність, відповідно до п. «ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «позбавлення військового звання старший прапорщик із звільненням з військової служби у запас». Підставою для видачі оскаржуваного наказу став висновок службового розслідування за фактом можливого вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень передбачених ч. І ст. 129 та ч. І ст. 125 КК України. Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 28.01.2016 року за № 19-ос його звільнено з військової служби.

Вважає, що дані накази підлягають скасуванню через безпідставність, як такі, що побудовані на припущеннях, без доведення будь-яких порушень військової дисципліни позивачем та не можуть слугувати підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення. Просить суд визнати протиправними та скасувати наказ Північного регіонального управління Прикордонної служби України №21-АГ від 18.01.2016 року та наказ начальника Луцького прикордонного загону №19-ос від 28.01.2016 року.

В судовому засіданні позивач та представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві та просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Макаров В.В. в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях, в яких вказує на те, що за результатами проведення службового розслідування встановлено факт причетності військовослужбовця ОСОБА_1 до конфліктної ситуації, в результаті якої громадянин ОСОБА_8 отримав легкі тілесні ушкодження та підтверджено факт причетності ОСОБА_1 до погрози вбивством по відношенню до громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Про те, що сталося із військовослужбовцем, позивач своєму безпосередньому начальнику вчасно не доповів. При накладенні дисциплінарного стягнення та звільнені позивача зі служби повністю враховані обставини справи, доведено наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, відповідні накази винесені уповноваженою на те особою, із дотриманням встановленої законодавством процедури. Просить в позові відмовити в повному обсязі (а.с.65-67).

Представник відповідача Луцького прикордонного загону Лясковець В.Ф. в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених в письмовому запереченні та суду пояснив, що накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача відбулося із дотриманням вимог чинного законодавства. Також зазначив, що вимоги Статутів поширюються на військовослужбовців і поза межами виконання ними службових обов'язків. Просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у зв'язку з його безпідставністю (а.с.33-38).

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, представників відповідачів, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову у відділі прикордонної служби «Грабове» Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби Україні на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - снайпер, військове звання - старший прапорщик.

Підстави та порядок проходження військової служби, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положенням про проходженням громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних сил України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на військовій службі перебував з 1990 року по 08.02.2016 року. Вислуга років на 08.02.2016 року становить: календарна 27 років 09 місяців 09 днів, пільгова 12 років 10 місяців 15 днів, загальна 40 років 07 місяців 24 дні.

З матеріалів справи вбачається, що близько 19 години 15.01.2016 року у лісовому масиві в урочищі «біля пташки», що неподалік с. Машів, Любомльського району Волинської області, невідомі особи нанесли декілька ударів в область голови ОСОБА_11, чим спричиняли йому тілесні ушкодження та близько 23 годині у тому ж лісовому масиві невідомі особи, вказуючи про застосування зброї, погрожували вбивством по відношенню до ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які сприймали, як реальну загрозу їх життю та здоров'ю.

16.01.2016 року о 04:50 до Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшли дві заяви від ОСОБА_12, єгеря Любомльського УТМР та ОСОБА_10, єгеря Любомльського УТМР про те, що 15.01.2016 року близько 23 години в лісовому масиві біля с. Машів ОСОБА_1 маючи при собі нарізний карабін «Бенеллі Арго» та ОСОБА_13 маючи при собі рушницю «Т03-34» зарядивши вищевказану зброю, спрямували в їх бік, при цьому словесно погрожували її застосувати. Дані слова вони сприйняли як реальну загрозу своєму життю і здоров'ю. На підставі вищезазначених заяв розпочато два окремих кримінальних провадження за ч. 1 ст. 129 КК України, внесених в ЄРДР за №0000025, №0000026 від 16.01.2016 року.

Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представників про те, що стаття 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України регулює відносини між безпосереднім начальником та військовослужбовцем щодо порядку повідомлення подій виключно при виконанні військовослужбовцем службових обов'язків, та не поширюється на події у вихідний чи інший час, коли військовослужбовець не перебуває при виконанні останніх, оскільки дія статутів Збройних Сил України поширюється на осіб (військовослужбовців) з моменту їх вступу на військову службу до звільнення з військової служби, незалежно від перебування на службі чи поза нею (окрім випадків, коли в статутах Збройних Сил України прямо передбачено дисциплінарну відповідальність за скоєння правопорушень на службі - невиконання (неналежне виконання) службових обов'язків, порушення форми одягу і таке інше.

Відповідно до п. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, як під час несення служби так і поза нею такі дії військовослужбовця підпадають під вимоги Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а отже військовослужбовець може притягатись та нести у встановленому порядку дисциплінарну відповідальність.

Норми вказаної статті, на думку суду, поширюються і на випадки, що мали місце в позаслужбовий час.

Як вбачається із ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов'язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов'язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

В ході судового засідання встановлено ту обставину, що позивач доповів по телефону своєму безпосередньому начальнику ОСОБА_14 про те, що з ним сталося о 8 годині 30 хвилин 16.01.2016 року. В той же день начальник ВПС «Грабове» ОСОБА_14 телеграмою за №227 повідомив Луцький прикордонний загін про виникнення конфліктної ситуації за участю старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с.48).

Дана обставина не заперечується представниками відповідача в судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що вимоги вищевказаної статті Закону не встановлюють термін протягом якого часу військовослужбовець повинен вчинити доповідь своєму безпосередньому начальникові, однак суд вважає, що ця доповідь повинна бути вчинена військовослужбовцем в найкоротші строки, при першій наявній можливості зробити доповідь.

Оскільки конфліктна ситуація в якій опинився військовослужбовець ОСОБА_1 сталася близько 19 години 15.01.2016 року, то суд вважає, що позивач мав можливість в телефонному режимі повідомити про виникнення конфліктної ситуації керівництво ВПС «Грабове», як після затримання працівниками поліції, чи при проходженні медичного огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп'яніння, так і після того, як він був доставлений до відділу поліції та відпущений з відділу поліції, однак старший прапорщик ОСОБА_1 своєму безпосередньому начальнику доповів лише через тринадцять годин після події і тільки після того, коли дізнався про порушення кримінальних проваджень, які зареєстровані Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області в ЄДПР.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем допущено порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.

Щодо порушень позивачем вимог статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, то суд зазначає наступне.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно наказу № 2 від 15.02.2016 року по ТзОВ «Вікінг» Любомльського лісництва єгер ОСОБА_13 спільно з помічником єгеря ОСОБА_1 (до лав якого він входить на добровільних засадах) проводили рейд щодо здійснення перевірки діяльності ведення полювання та виявлення проявів браконьєрства на території ТзОВ «Вікінг», що в лісовому масиві поблизу с. Машів, Любомльського району Волинської області, маючи при собі мисливську зброю. Між ОСОБА_13, ОСОБА_15 та єгерями УТМР ОСОБА_10, ОСОБА_12 виникла словесна суперечка під час якої ОСОБА_13 та ОСОБА_1 погрожували громадянину ОСОБА_10, та ОСОБА_12 застосуванням своєї зброї.

29.01.2016 року слідчим СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Кацурою А.В. за наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000023, №0000024, №0000025, №0000026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань об'єднану в одне провадження справу №0000023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.262, ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України.

Як вбачається з постанов про закриття кримінального провадження за окремими статтями від 30.012016 року (а.с.16-21), від 02.02.2016 року (а.с.22-23) в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.129 КК України, в зв'язку з тим, що потерпілі не сприйняли дану погрозу як реальну, та не мають претензій до ОСОБА_13 та ОСОБА_1

Суд вважає помилковим твердження позивача та його представників, про те, що кримінальні провадження відносно ОСОБА_1 закритті, а отже не доведено вчинення позивачем протиправних дій, оскільки на думку суду сам по собі факт закриття кримінальних проваджень стосовно позивача свідчать лише про відсутність у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення відповідно до п.2 ч. І ст. 284 КПК України, однак не свідчить про вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, які підпадають під ознаки дисциплінарного порушення допущеного військовослужбовцем поза виконанням ним службових обов'язків.

Відповідно до Преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.

Пунктом 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з п. 4 вищевказаного Статуту Військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України: військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абзацу 2 статті 11 цього ж Закону необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов'язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов'язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок.

Відповідно до ст. 84 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Згідно з ч. 1 ст.85 Закону службове розслідування призначається письмовим наказом командира.

Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 16.01.2016 року №74-АГ за фактом можливого вчинення старшим прапорщиком ОСОБА_1 кримінальних правопорушень передбачених ч. І ст. 125 та ч. І ст. 129 КК України призначено службове розслідування (а.с.42), за наслідками якого було складено висновок службового розслідування по Луцькому прикордонному загону від 16.01.2016 року (а.с.43-46).

За результатами проведеного службового розслідування встановлено, факт причетності позивача до конфліктної ситуації, в результаті якої громадянин ОСОБА_11 отримав легкі тілесні ушкодження, а також підтверджено факт причетності позивача до погрози вбивством по відношенню до громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та зазначено, що позивач про виникнення конфліктної ситуації, затримання працівниками міліції, проходження медичного огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп'яніння старший прапорщик ОСОБА_1 своєму безпосередньому начальнику своєчасно не доповів.

Також визначено, що за порушення вимог статей 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, повну особисту безвідповідальність в умовах складної військово-політичної обстановки, що склалася в Україні, порушення вимог Голови Держприкордонслужби України, щодо недопущення втягування персоналу прикордонного відомства в протиправну діяльність, порушення ст.ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, клопотати перед начальником Північного регіонального управління про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності його правами.

Як вбачається із ч. 1, ч. 2 ст. 86 Закону, після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З аркуші бесіди проведеної з позивачем начальником Луцького прикордонного загону від 16.06.2016 року вбачається, що за особисту недисциплінованість, безвідповідальність, нехтування вимогами Голови Держприкордонслужби України щодо недопущення втягування персоналу прикордонного відомства в протиправну діяльність, порушення вимог позивачем вимог ст. ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, буде направлено клопотання до начальника Північного регіонального управління про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності його правами Жодних зауважень, заяв чи клопотань ОСОБА_1 під час проведення бесіди не заявлено. (а.с.62).

Наказом Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України №21-АГ від 18.01.2016 року за порушення вимог статей 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, повну особисту безвідповідальність в умовах складної військово-політичної обстановки, що склалася в Україні, порушення вимог Голови Державної прикордонної служби України, щодо недопущення втягування персоналу прикордонного відомства в протиправну діяльність, порушення ст.ст. 11,12,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до п. «ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на інспектора прикордонної служби 1 категорії - снайпера відділу прикордонної служби «Грабове» Луцького прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання старший прапорщик із звільненням з військової служби у запас» та зобов'язано начальника Луцького прикордонного загону здійснити реалізацію дисциплінарного стягнення накладеного на інспектора прикордонної служби ОСОБА_1 (а.с.10-12).

Підставою для видачі зазначеного наказу став висновок службового розслідування від 16.01.2016 року, проведеного згідно із наказом начальника Луцького прикордонного загону №74-АГ від 16.01.2016 року «Про проведення службового розслідування» за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 129 та ч.1 ст.125 КК України інспектором прикордонної служби інспектором прикордонної служби 1 категорії - снайпером відділу прикордонної служби «Грабове» старшим прапорщиком ОСОБА_1 (а.с.92).

Пунктом 281 Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009 року, визначено, що підставою для оформлення документів, необхідних для видання начальником органу Держприкордонслужби наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця з військової служби у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, є виданий уповноваженою посадовою особою наказ про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення у виді: позбавлення військового звання - на осіб офіцерського складу; позбавлення військового звання сержанта (старшини), а також позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у

запас.

Відповідно до пункту 282 Положення, після надходження до органу Держприкордонслужби наказу старшого начальника, яким військовослужбовця позбавлено військового звання в дисциплінарному порядку, або після накладення на військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення начальником цього органу Держприкордонслужби в межах прав, наданих йому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, військовослужбовцю, позбавленому військового звання сержантського і старшинського складу чи офіцерського складу, наказом начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, присвоюється військове звання солдата (матроса) з дня підписання наказу про позбавлення його військового звання і він без призначення на посаду, яка підлягає заміщенню особами рядового складу, звільняється з військової служби та виключається зі списків особового складу органу Держприкордонслужби після здавання займаної посади. Початком здавання посади є день, що настає за днем, коли військовослужбовцю було доведено наказ про позбавлення його військового звання.

Наказом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України №19-ос від 28.01.2016 року у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку ОСОБА_1 присвоєно військове звання «солдат» та звільнено з військової служби в запас за підпунктом «в» (у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України Про військовий обов'язок і військову службу» (а.с.39).

На підставі вищевказаного наказу, начальником Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено наказ №27-ос від 08.02.2016 року, яким ОСОБА_1 виключено зі списків частини та всіх видів забезпечення з 08.02.2016 року (а.с.13,40).

Як вже зазначалось судом підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стали висновки службового розслідування, яким встановлено факт причетності старшого прапорщика ОСОБА_1 до конфліктної ситуації, в результаті якої громадянин України ОСОБА_17 отримав легкі тілесні ушкодження та встановлено факт погрози вбивством по відношенню до громадянина ОСОБА_11 та ОСОБА_12

На думку суду, вказаний висновок по зібраних матеріалах про причетність ОСОБА_1 до факту нанесення громадянину ОСОБА_17 легких тілесних ушкоджень та погрози вбивством стосовно громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зроблено комісією з врахуванням пояснень наданих сторонами конфлікту, та дисциплінарне стягнення накладене на позивача є правомірним. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано характер та обставини вчинення позивачем правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служб.

Так, з пояснення громадянина ОСОБА_11 від 15.01.16 року (наданого ним, зразу після вчинення відносно нього протиправних дій) вбачається,, що близько 21 години 15.01.16 року поблизу населеного пункту Хворостів Любомльського району Волинської області на мисливській вежі він виявив двох осіб, які здійснювали незаконне полювання. Вищезазначеними особами виявились ОСОБА_1 та ОСОБА_18 подальшому, зазначені особи його побили та забрали у нього мобільний телефон і ліхтарик. В подальшому, громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_13 сказали громадянину ОСОБА_11 чекати та поїхали в сторону автомобіля ОСОБА_11 Після цього, вказані особи повернулися та знову нанесли йому тілесні ушкодження. Також зазначає, що громадянин ОСОБА_1 мав при собі мисливський карабін «Бенеллі-Арго» з глушником та нічним прицілом (а.с.58).

Аналізуючи зібрані по справі та досліджені в ході судового засідання докази суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 правомірно накладено дисциплінарне стягнення на підставі Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України», Положення про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009 року, Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Згідно з п. 62 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на прапорщиків (мічманів) можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження старших прапорщиків (старших мічманів) у військовому званні на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.

Таким чином, одним з видів дисциплінарного стягнення за порушення дисципліни, який накладається на військовослужбовців є позбавлення військового звання із звільненням з військової служби у запас, що застосовується як захід дисциплінарного впливу.

Позбавлення військового звання є одним із видів стягнення, який може бути застосовано за будь-яке невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

З огляду на викладене, суд вважає, що з врахуванням наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення, суд не може змінювати його вид, враховувати тяжкість провини та інші обставини, оскільки це відноситься до виключних повноважень особи, що приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення ( в даному випадку начальник Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ Північного регіонального управління Прикордонної служби України №21-АГ від 18.01.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є правомірним та не підлягає скасуванню.

За таких обставин не підлягає визнанню протиправним та скасуванню наказ начальника Луцького прикордонного загону від 28.01.2016 року №19-ос «Про звільнення з військової служби», який є похідним від наказу №21-АГ від 18.01.2016 року.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України накладаючи на військовослужбовця ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання із звільненням з військової служби у запас, та Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звільнюючи позивача у зв'язку з позбавленням його військового звання в дисциплінарному порядку діяли на підставі та у спосіб, що передбачені Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних сил України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами доведена правомірність прийняття оскаржуваних наказів №21-АГ від 18.01.2016 року та №19-ос від 28.01.2016 року.

За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування наказу Північного регіонального управління Прикордонної служби України №21-АГ від 18.01.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та наказу начальника Луцького прикордонного загону №19-ос від 28.01.2016 року «Про звільнення з військової служби» не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,11,17,71,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу Північного регіонального управління Прикордонної служби України №21-АГ від 18.01.2016 року, та наказу начальника Луцького прикордонного загону №19-ос від 28.01.2016 року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 14 березня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський