Справа № 819/3057/13-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Справа № 876/3292/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Цюха Валерія Володимировича, який діє в інтересах Державної судової адміністрації України на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року по справі № 819/3057/13-а за позовом Державної судової адміністрації України до Бережанської міської ради Тернопільської області третіх осіб територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення, -

В C Т А Н О В И В:

Державна судова адміністрація України звернулась з позовом до Бережанської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення ради від 27 листопада 2013 року №796 "Про розгляд заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3".

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що рішенням Бережанської міської ради від 27 листопада 2013 року №796 вирішено продовжити терміном до 31.12.2014 року гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 оренду земельної ділянки площею 50 кв.м. для добудови адвокатської контори до будинку суду по АДРЕСА_1.

На думку позивача, вказане рішення ради є незаконним, оскільки добудова адвокатської контори до будинку суду не погоджена з власником будинку - Державною судовою адміністрацією України. Вираховуючи наведене, позивач вважає, що при прийнятті постанови від 25 жовтня 2013 року по справі №819/2233/13 Тернопільський окружний адміністративний суд допустився помилки. Також вказано, що Бережанська міська рада неправомірно продовжила термін договору оренди, оскільки, станом на час прийняття рішення, термін договору оренди вже закінчився. Крім цього, зазначає те, що адреса будинку вказана у рішенні неправильно, а також те, що запланована добудова не відповідає будівельним нормам, оскільки планується замурувати вікна та ліквідувати прилади опалення в будинку суду.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року в задоволенні позову Державної судової адміністрації України до Бережанської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення ради від 27 листопада 2013 року №796 відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач Державна судова адміністрація України, яка покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що 17 жовтня 2008 року, на підставі рішення Бережанської міської ради №623 від 21 серпня 2008 року, між Бережанською міською радою (орендодавець) і гр.гр. ОСОБА_5, ОСОБА_3 (орендарі) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Бережанському районному відділі Тернопільської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", про що, у Державному реєстрі земель зроблено запис від 17.10.2008 за №383.

Згідно пункту 8 договору оренди землі від 17 жовтня 2008 року, цей договір укладено на п'ять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

18 вересня 2013 року гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подали до Бережанської міської ради заяву (а.с.66), в якій просили продовжити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

27 липня 2013 року Бережанська міська рада розглянула заяву гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про продовження договору оренди, і рішенням №796 вирішила продовжити терміном до 31 грудня 2014 року оренду земельної ділянки 50 кв.м. для добудови адвокатської контори будинку суду по АДРЕСА_1 та орендну плату встановити в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено порядок поновлення договору оренди землі.

Так, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Отже, вказаною статтею регламентується порядок поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Апеляційним судом встановлено, що 27 липня 2013 року Бережанська міська рада розглянула заяву гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про продовження договору оренди, і рішенням №796 вирішила продовжити терміном до 31 грудня 2014 року оренду земельної ділянки 50 кв.м. для добудови адвокатської контори будинку суду по АДРЕСА_1 та орендну плату встановити в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки.

Тобто, органом місцевого самоврядування, в односторонньому порядку, без погодження з орендарем змінено істотні умови попереднього договору оренди в частині терміну оренди та розміру орендної плати, що порушує, право орендаря на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено апеляційним судом, гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 13 вересня 2013 року звернулись до відповідача із заявою про продовження договору оренди спірної земельної ділянки строком на п'ять років.

Всупереч вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі", до вказаної заяви не додано проекту додаткової угоди.

Бережанська міська рада не погодилась із умовами, які запропонували ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а тому зобов'язана була направити вищевказаним, особам лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Також відповідач не звернув увагу на невідповідність заяви гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 13 вересня 2013 року вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 погодились із зміною істотних умов договору так як не оскаржували рішення Бережанської міської ради Тернопільської області від 27 листопада 2013 року № 796 "Про розгляд заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3", оскільки ст.. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено порядок узгодження істотних умов договору оренди землі і такий сторонами не дотримано.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішенням ХХІ сесії VІ скликання Бережанської міської ради Тернопільської області від 27 листопада 2013 року № 796 "Про розгляд заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3" прийняте відповідачем передчасно, так як відповідачем не дотримано порядку поновлення договору оренди землі, а саме не досягнуто домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, що є підставою для припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі.

Також апеляційний суд, звертає увагу на те, що рішенням ХХІ сесії VІ скликання Бережанської міської ради Тернопільської області від 27 листопада 2013 року № 796 "Про розгляд заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3" прийняте з врахуванням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року по справі №819/2233/13, яке скасовано ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року .

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Суд встановив, що спірні правовідносини виникли у зв'язку із прийняттям відповідачем рішення про надання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади за договором оренди третій особі, для здійснення добудови до вже існуючої будівлі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи, зокрема у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 ЗК передбачено, що міська рада має право розпоряджатися землями територіальних громад, яке вона здійснює шляхом: передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміни меж районів у містах із районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

При цьому, як убачається зі змісту зазначеної статті, міська рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Таким чином, при здійсненні повноважень власника землі рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові №21-291а11(1) від 09 квітня 2012 року, №21-493а14 від 11 листопада 2014 року.

Відпровідно до ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційу скаргу слід задоволити частково, та закрити провадження у справі, оскільки вказаний спір сілд розглядати в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Цюха Валерія Володимировича, який діє в інтересах Державної судової адміністрації України задоволити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року по справі № 819/3057/13-а скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

І.О. Яворський

Ухвала складена в повному обсязі 17.03.2016 року.