Справа № 398/2461/14-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2016 р. м. Київ К/800/8663/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Колега»

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року

за позовом Приватного підприємства (далі - ПП) «Колега» до відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Олександрійського МУЮ) про визнання дій неправомірними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПП «Колега» звернулося до суду з позовом про визнання незаконними дій ВДВС Олександрійського МУЮ і скасування постанов державного виконавця від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№ 41788976, 41731436. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що державним виконавцем не враховано несвоєчасне отримання копій постанов про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його права та можливості добровільно виконати судові рішення без сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ВДВС Олександрійського МУЮ та скасовано: постанову від 27 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн за виконавчим листом № 2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436); постанову від 27 березня 2014 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436); постанову від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 37,24 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976); постанову від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976); постанову від 27 березня 2014 року про стягнення з ПП «Колега» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «Колега» порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін. Посилається на те, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, судами правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що у ВДВС Олександрійського МУЮ перебувають виконавчі провадження за виконавчим листом, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області в цивільній справі № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976) та за виконавчим листом, який виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом в адміністративній справі (ВП №41731236).

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

До юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Враховуючи, що ПП «Колега», як боржником оскаржуються рішення ВДВС Олександрійського МУЮ, які прийняті при виконані рішення (ВП № 41788976) у цивільній справі і виконавчий документ виданий цивільним судом, справа не підлягає розгляду адміністративним судом в частині вимог про скасування постанов державного виконавця від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 37,24 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976), про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976); про стягнення з ПП «Колега» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із частиною 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню в зазначеній частині, а провадження у справі - закриттю.

Що стосується позовних вимог про скасування постанов державного виконавця від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженню №41731436, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606- XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 25 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Із змісту наведеної норми видно, що виконавчий збір стягується з боржника у разі, якщо він добровільно не виконав рішення суду протягом строку, встановленого державним виконавцем.

Згідно із частиною 1 статті 31 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не спростував тверджень позивача про несвоєчасне отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження і не надав суду документів, які б підтверджували протилежне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що доказів щодо неотримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не надано.

З такими висновками судів погодитись не можливо.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Проте, судами не досліджувалися докази, які містять інформацію про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 41731436. Зокрема, судом не перевірялись матеріали вказаного виконавчого провадження.

Зазначені обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки вирішити питання щодо законності постанов державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій без дослідження доказів щодо направлення на його адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження і дотримання відповідачем вимог статті 31 Закону № 606-XIV, неможливо.

Частиною 1 статті 220 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, правильними є висновки апеляційного суду щодо порушення Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області правил предметної підсудності.

Враховуючи наведене, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до Кіровоградського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Колега» задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2014 року і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року скасувати.

Закрити провадження у справі в частині вимог про скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 27 березня 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 37,24 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976), про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976), про стягнення з Приватного підприємства «Колега» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2/1118/655/12 (ВП № 41788976).

Справу в частині вимог про скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 27 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 4211,77 грн за виконавчим листом № 2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436) і про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50 грн за виконавчим листом № 2а-3081/10/1170 (ВП № 41731436) направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак