Справа № 822/3951/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2016 р. м. Київ К/800/4612/15, К/800/4614/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Янчук С.В.,

від відповідачів - Карпович В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області та Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2014

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015

у справі № 822/3951/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен"

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2014, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/1373 від 23.06.2014 в частині нарахування суми 13183047,56 грн. - грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів ЗЕД, 21081000; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про результати розгляду первинної скарги №11329/10/22-10-03-14 від 29.08.2014 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення №/1373 від 23.06.2014 в частині нарахування суми 13183047,56 грн. - грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів ЗЕД, 21081000; в решті позовних вимог відмовлено.

В касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Крім того, представником відповідача-1 було заявлене клопотання про заміну Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на її правонаступника - Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Згідно зі ст. 55 КАС України, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі акта №2324/22-04/31617387 від 03.06.2014 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сіріус Екстружен" та акта №3362/22-04/31617387 від 08.08.2014 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сіріус Екстружен", складених за результатами перевірки з питання своєчасності надходження валютних цінностей на Україну та підтвердження повідомлень уповноваженого банку про порушення строків розрахунків в іноземній валюті за період з 25.06.2013 по 22.05.2014, прийнято спірне податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому від 23.06.2014 №/1373, яке залишено без змін Головним управління Міндоходів у Хмельницькій області, яким визначено грошове зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів ЗЕД, 21081000.

За перевірений період сума грошового зобов'язання 13 898 441,00 грн. складається з сум пені за порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по імпортним контрактам, укладеним позивачем, а саме:

контракт № 718324 від 20.08.2013 з компанією "Cameley Limited", Кіпр, сума пені: 3 425 274,85 грн.;

контракт № 010714 від 12.03.2012 з компанією "Zhejiang Wankai New Materials Co Ltd", Китай, сума пені: 13 693,39 грн.;

контракт №08-022-АЕ від 23.08.2013 з компанією "Visholito Ventures Ltd", Кіпр, сума пені: 3 555 511,19 грн.;

контракт №686971 від 25.06.2013 з компанією "Windmoller & Holscher KG", Німеччина, сума пені: 715 393,93 грн.;

контракт №124324 від 04.12.2013 з компанією "Cameley Limited", Кіпр, сума пені: 6 182 597,40 грн.;

контракт №8260579 від 19.12.13 з фірмою "Kampf Schneid-und Wickeltechnik GmbH & Co.KG", Німеччина, сума пені: 5 970,73 грн.

Відповідач дійшов висновку, що по всіх вищезазначеним контрактам мають місце порушення вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 №185/94-ВР та Постанов Правління Національного банку України від 14.05.2013 року №163 та від 14.11.2013 № 453 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (далі Постанова НБУ №163 та Постанова НБУ №453) в частині дотримання 90-денного строку здійснення імпортних операцій.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що податковим органом протиправно нараховано позивачу пеню за порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по імпортним контрактам № 718324 від 20.08.2013 та №124324 від 04.12.2013, укладеними позивачем з компанією "Cameley Limited", а також по контракту №08-022-АЕ від 23.08.2013 з компанією "Visholito Ventures Ltd". Суди виходили з того, що податковий орган, приймаючи оскаржене рішення в частині нарахування пені у розмірі 13183047,56 грн., помилково вважав, що позивачем порушено законодавчо встановлені строки розрахунків по імпортним контрактам, у зв'язку з перевищенням по таким контрактам 90-денного строку розрахунків.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними та такими, що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин у справі.

Відповідач в обґрунтування своїх висновків про порушення позивачем наведеного вище Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", посилається на те, що відповідно до наданих до скарги документів встановлено, що ТОВ «Сіріус Екстружен» проведено заліки зустрічних вимог з компанією «Cameley Limited» між імпортним контрактом №718324 від 20.08.13, за яким нерезидентом не повернена попередня оплата та по імпортному контракту від 10.01.14 за № 101844, за яким не проведені авансові платежі. Однак, поставка товарів по контракту від 10.01.14 за № 101844 не відбулася, а попередня оплата була повернута (угода про розподіл грошових коштів №16-04 від 16.04.14). При цьому, з моменту здійснення авансових платежів по першому імпортному контракту за №718324 від 20.08.13, зазначені в актах документальної позапланової виїзної перевірки від 03.06.14, №2324/22-04/31617387 та від 08.08.14, №3362/22-04/31617387, порушення строків розрахунків в іноземній валюті повністю підтверджуються.

ТОВ «Сіріус Екстружен» проведено заліки зустрічних вимог з компанією „Visholito Ventures Ltd" між імпортним контрактом №08-022-АЕ від 23.08.13, за яких нерезидентом не повернена попередня оплата та по імпортному контракту №102044 від 20.01.14, за яким не проведені авансові платежі. Проте, по другому імпортному контракту №102044 від 20.01.14 товари повинні бути поставлені у законодавчо встановлені строки з моменту здійснення авансового платежу по першому імпортному контракту №08-022-АЕ від 23.08.13. Однак, поставка товарів по контракту від 20.01.14 за № 102044 не відбулася, а попередня оплата була повернута (угода про розподіл грошових коштів №16-04 від 16.04.14, угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог №25-04 від 25.04.14 та №30-04 від 30.04.14. При цьому, з моменту здійснення авансових платежів по першому імпортному контракту за №08-022-АЕ від 23.08.13, зазначені в актах документальної позапланової виїзної перевірки від 30.06.14 №2324/22-04/31617387 та від 08.08.14 №3362/22-04/31617387 порушення строків розрахунків в іноземній валюті повністю підтверджуються.

ТОВ «Сіріус Екстружен» проведено заліки зустрічних вимог з компанією «Cameley Limited» між імпортним контрактом №124324 від 04.12.13, за яких нерезидентом не повернена попередня оплата та по імпортних контрактах від 10.01.14 за №101844 та від 20.02.14 за № 021944, за якими не проведені авансові платежі. Проте, по другим імпортним контрактам від 10.01.14 за №101844 та від 20.02.14 за №021944 товари повинні бути поставлені у законодавчо встановлені строки з моменту здійснення авансового платежу по першому імпортному контракту за №124324 від 04.12.13. Однак, поставка товарів по контрактах від 10.01.14 за №101844 та від 20.02.14 за №021944 не відбулася, а попередня оплата була повернута (угоди про розподіл грошових коштів №16-04 від 16.04.14, №16-04 від 16.04.14 (трьохстороння), №18- 04 від 18.04.14, №29-04 від 29.04.14, №22-05 від 22.05.14; угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог №23-05-1 від 23.05.14, №23-05-2 від 23.05.14, №26-05 від 26.05.14 та №30-05 від 30.05.14. При цьому, з моменту здійснення авансових платежів по першому імпортному контракту за №124324 від 04.12.13, зазначені в актах документальної позапланової виїзної перевірки від 03.06.14 №2324/22-04/31617387 та від 08.08.14, №3362/22-04/31617387 порушення строків розрахунків в іноземній валюті повністю підтверджуються.

Так, відповідачі посилаються на те, що Листом ДПА України від 09.10.08 за № 20580/7/22-5017 не заперечується право ТОВ «Сіріус Екстружен» відповідно до положень Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою НБУ від 24.03.99 за № 136 та листа НБУ від 23.06.99 № 18-211/1872-5495 провести заліки зустрічних за двома імпортними контрактами. Проте, з моменту укладання угоди про взаємозалік термін здійснення імпортних операцій встановлений Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 №185/94-ВР не поновлюється. По другому імпортному контракту нерезидентом товари повинні бути поставлені (аванс повернений) у законодавчо встановлені строки з моменту здійснення авансового платежу по першому імпортному контракту.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» з наступними змінами та доповненнями, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до статті 2 Закону, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами НБУ «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» №163 та №453 встановлений 90-денний строк здійснення імпортних операцій.

Порушення резидентами строків, передбачених вказаною правовою нормою, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (стаття 4 Закону).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991р. №959-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціям з поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до приписів статті 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за № 338/3631, експортна, імпортна операції можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Однак, під час розгляду справи, судами першої та апеляційної інстанції не було перевірено дотримання позивачем наведених вище положень нормативно-правових актів, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Зокрема, судами не досліджено надання належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за операціями, які були предметом перевірки податкового органу, до уповноважених банків для зняття їх з контролю, а також листи останніх про зняття з валютного контролю відповідних операцій.

У даному разі для правильного вирішення даного спору судам слід було ретельно дослідити розрахунок пені за оспорюваним рішенням, перевірити терміни прострочення, і на підставі встановленого зробити правильний та вмотивований висновок про законність (або протиправність) нарахування Товариству оспорюваної суми пені.

Виключно із дослідженням наведених обставин можна роботи висновки стосовно дотримання позивачем порядку здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Слід зазначити, що у випадку встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Разом з тим, слід врахувати, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на її правонаступника - Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області та Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)І.В. Борисенко
(підпис)В.В. Кошіль