Справа № 826/2802/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/2802/16

У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

12 березня 2016 року

м. Київ

№ 826/2802/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Управління Пенсійного фонду України в Солом' янському районі

м. Києва

до

Орендного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва»

про

стягнення заборгованості у розмірі 153 837,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернулось з позовом до Орендного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» про стягнення заборгованості у розмірі 153 837,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", із 01 січня 2016 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1378,00 грн.

Згідно до ч. 2 цієї статті ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, доказів на підтвердження сплати судового збору за звернення із даним позовом позивачем до суду не надано.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача не віднесено до осіб, на яких розповсюджуються пільги від сплати судового збору, тому позивача не було звільнено за його клопотанням від сплати судового збору.

На виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2016 позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як убачається зі ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відстрочення позивачу сплати судових витрат до ухвалення судового рішення у справі.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. ст. 105-106 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справа підлягає до розгляду в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-2 КАС України вимоги зазначені в позовній заяви не стосуються прав, свобод, інтересів та обов’язків третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Куруючись ст. ст. 88, 104-107, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відстрочити Управлінню Пенсійного фонду України в Солом’янському районі м. Києва сплату судових витрат до ухвалення судового рішення у справі.

2. Відкрити скорочене провадження у справі № 826/2802/16 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до Орендного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» про стягнення заборгованості у розмірі 153 837,50 грн, яка буде розглядатись одноособово суддею Мазур А.С., без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

3. Відповідачу безпосередньо через канцелярію суду за адресою: м. Київ, вул. Болбочана Петра 8, копр. 1 подати у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача, або заяву про визнання позову.

3. Роз'яснити відповідачу, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову, справа буде розглянута на підставі наявних матеріалів справи.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Мазур

Інформація про процесуальні права і обов’язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, мають право: 1) знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів; 2) знайомитися з матеріалами справи; 3) заявляти клопотання і відводи; 4) давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення; 5) подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; 6) висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; 7) подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 8) знайомитися з технічним записом та журналом судового засідання і подавати письмові зауваження до них; 9) робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень; 10) оскаржувати судові рішення у частині, що стосується їхніх інтересів; 11) користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Особи, які беруть участь у справі, можуть за власний рахунок додатково замовити та отримати в суді засвідчені копії документів і витяги з них.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову й у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.