Справа № 820/18621/14
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Київ К/800/11162/15

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року

у справі № 820/18621/14

за позовом Приватного підприємства «Дімант Плюс»

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання неправомірними дій та скасування наказу,

встановив:

Приватне підприємство «Дімант Плюс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання неправомірними дій та скасування наказу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 року у справі № 820/18621/14 позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині відмови у скасуванні наказу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 12.11.2014 року № 2289 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Дімант Плюс», в цій частині позовні вимоги задоволено. Скасовано наказ Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 12.11.2014 року № 2289 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Дімант Плюс». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норма матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 19.09.2014 року Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на підставі пп. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України на адресу позивача направлено запит № 15179/10/20-30-15-01-28 про надання інформації та її документального підтвердження з питань взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрторгтрансінвест» з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат) та податкових зобов'язань (доходів) за період липень 2014 року.

30.09.2014 року позивачем надано відповідь на письмовий запит, яким відмовлено у наданні інформації та її документального підтвердження, запитуваних запитом від 19.09.2014 року, у зв'язку із тим, що вказаний запит не містить конкретних та обґрунтованих фактів, які свідчать про порушення позивачем або його контрагентом норм податкового законодавства.

На підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України відповідачем прийнято наказ від 12.11.2014 року № 2289 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Дімант Плюс».

18.11.2014 року копію наказу вручено директору Приватного підприємства «Дімант Плюс».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідком невиконання позивачем запиту податкового органу, спірний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки прийнятий відповідачем правомірно.

Задовольняючи позов в цій частині, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку щодо неправомірності спірного наказу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пункт 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України містить перелік обставин, за яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування спірного наказу, суд першої інстанції виходив з того, відповіді по встановленим питанням у запиті, який складено у відповідності до вимог п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, та даних податкового, бухгалтерського обліку, інформації та її документального підтвердження позивачем не надано.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обов'язковою умовою призначення перевірки в порядку пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту, який має містити можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідний запит в порушення зазначеної норми Податкового кодексу України не містив можливі порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про протиправність оскаржуваного наказу та задоволення позовних вимог у цій частині.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

В частині відмови у задоволенні позову сторони у справі із судовими рішеннями погодилися та їх не оскаржували.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у справі № 820/18621/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук