Справа № 813/864/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2016 року №813/864/16

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ», Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної державної адміністрації про визнання недійсними змін до установчих документів, повязаних із зміною місцезнаходження юридичної особи та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ», Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної державної адміністрації, в якій просить:

-«визнати недійсними зміни до установчих документів, повязаних із зміною місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ» на АДРЕСА_1»;

-«зобовязати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, повязаних із зміною місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ» на АДРЕСА_1».

Відповідно до вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддею встановлено, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно вимог п.3 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що у порушення припису норм п.3 ч.1 ст.106 КАС України усіх належних даних позивачем не вказано, тому суд зобовязаний вимагати, щоб відомості про сторін та осіб, які беруть участь у справі і їх представників (у даному випадку відповідачів та третьої особи) були якомога детальнішими та повними, оскільки це має важливе значення для повідомлення осіб, які беруть участь у справі для забезпечення їх явки у судове засідання.

Відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Тож, як слідує з матеріалів позовної заяви, позовні вимоги стосуються визнання недійсними змін до установчих документів, проте до адміністративного позову, окрім іншого, не додано документів, які встановлюють статус відповідача 1 ТзОВ «РК-ТОРГ», а саме: відомостей, які містяться в ЄДРПОУ відносно останнього, станом на день звернення до суду, у вигляді довідки або витягу.

Як вбачається із вступної частини позову, в якості третьої особи позивачем вказано - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної державної адміністрації, проте контролюючий орган не навів підстави для його залучення до участі у справі (тобто, не вказав, як рішення у цій справі може безпосередньо вплинути на його права, свободи, інтереси або обовязки), а також у позовній заяві не зазначив, на чиїй стороні (позивача чи відповідача) його слід залучити як третю особу.

Більш того, важливим є наголосити, що у позовній заяві зміст позовних вимог викладено не чітко, зокрема, не вказано, зміни до яких саме установчих документів відповідача слід визнати недійсними та яку саме реєстраційну дію щодо зміни місцезнаходження останнього (із зазначенням її дати та номера, державного реєстратора) слід скасувати.

Як встановлено з описової частини позову, позивач, із посиланням на п.п.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, зазначає, що контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів субєктів господарювання.

Проте, слід зауважити, що заявлені позивачем позовні вимоги стосуються скасування державної реєстрації змін до установчих документів субєкта господарювання, та не є тими вимогами, про які йдеться у п.п.20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Окрім цього, в якості нормативних підстав для звернення до суду з даним предметом позову, ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області також посилається на п.67.2 ст.67 Податкового кодексу України, яким встановлено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: -припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; -відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; -скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Таким чином, вказана норма передбачає право контролюючого органу у випадках, встановлених законодавством звертатись до суду тільки з вимогами щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, в той час, як позивач просить суд, визнати недійсними зміни до установчих документів відповідача щодо місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2»; зобовязати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, повязаних із зміною місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ» на АДРЕСА_1.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 16 жовтня 2012 року зазначила, що субєкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава, шляхом законодавчого регулювання, визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення субєктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У звязку з цим, визначений законом предмет позову, з яким субєкт владних повноважень може звернутися до суду при здійснені ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

Тож, при викладі змісту позовних вимог позивачем не зазначено норму чинного законодавства України, якою передбачено його право на звернення до суду із вимогами, сформульованими ним у позовній заяві.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання субєктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2016 року на рівні 1 378,00 грн.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тож, за подання до суду даного адміністративного позову, що містить дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір за кожну окрему вимогу, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належного документа про сплату судового збору за подання позову, який містить дві вимоги немайнового характеру, у розмірах, що передбачені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при цьому, доказів на підтвердження підстав звільнення позивача від сплати судового збору останнім суду також не надано, що у сукупності свідчить про неналежне виконання контролюючим органом вимог КАС України.

В силу положень частини третьої статті 106 КАС України, субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем не надано належного доказу надіслання копії позовної заяви, разом із додатками до неї відповідачу 2 та третій особі. При цьому, до позовної заяви приєднано лише копію розрахункового документа копію фіскального чека №3683 від 14.03.2016 року, що лише підтверджує надання послуг відділенням поштового звязку щодо здійснення відправлення адресату - ТзОВ «РК-ТОРГ (відповідачу 1) рекомендованим листом, проте не дає можливості встановити факт надіслання позовної заяви та доданих до неї документів саме Товариству з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ», у тому числі перевірити правильність адреси, на яку позивачем надіслано поштове відправлення, а також вміст поштового відправлення.

Відповідно до ч.7 ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частиною 2 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які, зокрема, стверджують займану ними посаду.

Натомість, дана позовна заява підписана в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_1, однак до матеріалів позову не надано жодних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала таку позовну заяву, а також відомостей про те, чи ця особа займає вищевказану посаду.

Неможливо залишити поза увагою і ту обставину, що всупереч вимогам ст.106 КАС України, підпис особи, яка підписала позов не скріплений печаткою установи.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі у порядку ч.1 ст.107 КАС України, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви позивачу необхідно врахувати вимоги глави 4 «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів», затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України №1149 від 12.12.2007 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.12.2007 року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-ТОРГ», Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянської районної державної адміністрації про визнання недійсними змін до установчих документів, повязаних із зміною місцезнаходження юридичної особи та зобовязання до вчинення дій.

Позивачу усунути у строк включно до 23 березня 2016 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 23 березня 2016 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.