Справа № 315/78/16-а
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/78/16-а
Номер провадження № 2-а/315/9/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 рокум. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суду Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря - Притули Я.В.,

представника відповідача - Снісарь В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання протиправною відмови відповідача від 03.02.2016 року щодо поновлення їй виплати пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, зобов'язання поновити їй виплату пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року і виплату належних сум пенсії за вказаний період, та стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що вона є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області і отримувала пенсію внаслідок загального захворювання. Відповідно до протоколу № 392 від 02.03.2007 року їй призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та передбачено, що «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Далі в позові зазначила, що з 20.10.1999 року вона працює в податковій службі, на даний час працює на посаді головного державного інспектора сектору доходів і зборів з фізичних осіб Гуляйпільського відділення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, а тому відповідачем з 01.04.2015 року виплату пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання їй було припинено відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як працюючому державному службовцю, який мав право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

З 01.06.2015 року вона працює на посаді, яка не дає їй право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідно, вважає, що підстави для невиплати їй пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання як працюючому державному службовцю з 01.06.2015 року, відсутні.

Як слідує далі з тексту адміністративного позову, 02.02.2016 року позивач звернулася до відповідача зі скаргою про поновлення їй виплати пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року. Проте листом від 03.02.2016 року № 10/І-4 відповідачем відмовлено у поновленні їй виплати вказаної пенсії.

Прохає визнати протиправною відмову відповідача від 03.02.2016 року щодо поновлення їй виплати пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, виплатити належні суми пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн..

10.02.2016 року до суду надійшли письмові заперечення від управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області, в яких зазначено, що дії управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області є правомірними у відповідності до чинного законодавства. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02.03.2015 року, що вступив в законну силу з 01.04.2015 року, встановлює особливий порядок виплати пенсій для пенсіонерів, які працюють. Рішення про визнання неконституційними положень вищезазначеного Закону України Конституційним Судом України не виносилися (а.с. 33-35).

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву від 02.03.2016 року, в якій прохала розгляд справи проводити без її участі, на позовних вимогах наполягала (а.с. 47).

В судовому засіданні представник відповідача Снісарь В.Д. проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, прохала в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, поданих 10.02.2016 року (а.с. 33-35).

Справу розглянуто без участі позивача, на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник відповідача в судовому засіданні.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання безстроково, що підтверджується копією виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ № 0545424 (а.с. 22) та перебуває на обліку в УПФУ в Гуляйпільському районі Запорізької області з 17.01.2007 року і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу управління № 392 від 02.03.2007 року (а.с.23).

ОСОБА_2 працює в податковій службі. На даний час працює на посаді головного державного інспектора сектору доходів і зборів з фізичних осіб Гуляйпільського відділення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, та є державним службовцем, згідно записів у трудовій книжці (а.с.9-21) та довідки Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області № 425/10/08-15-04 від 29.01.2016 року (а.с. 24).

З 01.04.2015 року позивачу було тимчасово зупинено виплату пенсії у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, якою статтю 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Також відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року), тимчасово у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не вплачується.

Зупинення виплати пенсії по інвалідності, також підтверджується довідкою УПФУ в Гуляйпільському районі від 23.02.2016 року № 130 (а.с. 46), долученою позивачем до матеріалів справи за письмовою заявою від 26.02.2016 року (а.с. 45). Згідно вказаної довідки позивач останній раз отримала пенсію в розмірі 1049,00 грн. за березень 2015 року. З 01.04.2015 року по грудень 2015 року включно позивачу пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

02.02.2016 року позивач звернулася до відповідача зі скаргою про поновлення виплати пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року (а.с.25).

Листом від 03.02.2016 року № 10/І-4 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії з посиланням на те, що відповідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до «спеціальних» законів. Оскільки вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсія, призначена відповідно до законодавства України, з 01.04.2015 року не виплачується. Для поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року підстав немає (а.с.26-27).

Відповідного розпорядження або ж будь-якого іншого документу щодо припинення позивачу виплат пенсії з посилання на нормативно-правове обґрунтування такої дії УПФУ в Гуляйпільському районі Запорізької області не приймав.

Позивач не погодилася із відмовою відповідача щодо поновлення виплати їй пенсії, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року) передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону відновлюється.

Виплата вказаних пенсій могла бути поновлена після 01 січня 2016 року, або у разі звільнення особи з державної служби.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працювала на посаді, яка давала їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працювала позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату їй пенсії було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На час звернення позивача до суду особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працювала позивач, не давала їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058, відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, внесено зміни зокрема до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № № 49-51, ст.376 із наступними змінами) та частину першу статті 47 абзац другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, повинна була проводитись на тих умовах, на яких вона призначалася у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому, суд вважає, що захистити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж зобов'язати відповідача провести виплати цієї пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Судові витрати здійснені позивачем в розмірі 551,20 грн. (а.с.2), а тому вони підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області від 03.02.2016 року щодо поновлення ОСОБА_2 виплати пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити належні суми пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп.

З повним текстом постанови учасники процесу зможуть ознайомитися 16.03.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. О. Романько