Справа № 820/4993/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 р. Справа № 820/4993/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

представник позивача - Реуцька Л.П.

представник позивача - Корнієнко О.В.

представник відповідача - Таран М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015р. по справі № 820/4993/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання часткового недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківшлях", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати частково податкове повідомлення-рішення №000742211 від 02.12.2014 (форма "Р") відповідача про порушення вимог податкового законодавства при визначенні податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 372341,00 (триста сімдесят дві тисячі триста сорок одна) гривні 00 копійок за основним платежем та у сумі 93085,00 (дев'яносто три тисячі вісімдесят п'ять) тисяч 00 копійок за штрафними санкціями;

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо внесення до автоматизованих інформаційних систем фіскальних органів, зокрема ІС "Податковий блок", даних Акту перевірки №4057/20-33-22-01-07/37576226 від 10.11.2014 про порушення ТОВ "Харківшлях" п. 44.1 ст. 44, п. 135.1, 135.2, ст. 135, п. 138.1, 138.2, п. 138.8, п. п. 138.1.1 п. 138.1, п. п. 138.8.1 п. 138.8, п. 138.10 ст. 138, ст. 185, ст. 187, ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України про завищення валових витрат та витрат, що впливають на визначення об'єкту оподаткування за 4 квартал 2012 року на загальну суму 1884010,00 грн., про завищення доходів за 4 квартал 2012 року на загальну суму 1884010,00 грн., про завищення податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2012 року на загальну суму 376 802,00 (триста сімдесят шість тисяч вісімсот дві) гривні 00 копійок та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2012 року на загальну суму 376 802,00 грн.;

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, які полягають у здійсненні корегування (зміні) в ІС "Податковій блок", сум валових витрат за 4 квартал 2012 року у сумі 1884010,00. грн., та доходів за 4 квартал 2012 року у сумі 1884010,00 грн., сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2012 року на загальну суму 376 802,00 гривні по взаємовідносинам ТОВ "Харківшлях" () з платником податків ТОВ "Арді-буд", та сум податкових зобов'язань з податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2012 року на загальну суму 376 802,00 гривні по взаємовідносинам ТОВ "Харківшлях" () з платником податків ТОВ "Топаз - Україна";

- зобов'язати Західну об'єднану податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області вчинити усі необхідні дії з виключення інформації, внесеної на підставі акту перевірки №4057/20-33-22-01-07/37576226 від 10.11.2014 з автоматизованих інформаційних баз фіскальних органів та відновлення сум валових витрат за 4 квартал 2012 року у сумі 1884010,00 грн., та доходів за 4 квартал 2012 року у сумі 1884010,00 грн., податкового кредиту й податкових зобов'язань, задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" у податкових деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2012 року у сумі 376 802,00 гривні.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" задоволено частково, а саме: визнано незаконним та скасовано частково податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за №000742211 від 02.12.2014 р. про порушення вимог податкового законодавства при визначенні податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 372341,00 за основним платежем та у сумі 93085,00 за штрафними санкціями. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 19 Конституції України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Закону України "Про інформацію", Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст.ст. 204, 215 ЦК України, ч. 1 ст. 72, ст. 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, ст.ст. 86, 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувану постанову в цій частині без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині відмови в задоволенні позову, норм матеріального та процесуального права, просили залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог без змін, а в частині відмови в задоволенні позову постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині задоволення позовних вимог, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Харківшлях" не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" взято на податковий облік і станом на даний час перебуває на обліку в Західній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області.

Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області в період з 07.10.2014 до 03.11.2014 проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях", , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 07.04.2011 по 31.12.2013 відповідно до затвердженого плану-графіку перевірок.

За результатами вказаної вище документальної перевірки складено Акт №4057/20-33-22-01-07/37576226 від 10.11.2014 року, яким, зокрема, встановлено порушення гл. 3, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення - рішення: № 000742211 від 02.12.2014р., яким позивачу донараховано, зокрема, податок на прибуток в розмірі 376020,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 94005,00 грн.

Позивач не погодився з винесеним рішенням та оскаржив його до ГУ Міндоходів в Харківській області та до Державної фіскальної служби України .

За результатами розгляду скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення - рішення в частині нарахування податку на прибуток в розмірі 372341,00 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 93085,00 грн. - без змін.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування частково податкового повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за №000742211 від 02.12.2014 р. про порушення вимог податкового законодавства при визначенні податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 372341.00 за основним платежем та у сумі 93085,00 за штрафними санкціями, виходив з того, що у ДПІ не було жодних законних підстав для коригування витрат ТОВ "Харківшлях" в сторону зменшення у випадку реалізації будівельних робіт та матеріалів за ціною нижче собівартості за договором №05/08/13-1 від 05.08.2013 з ТОВ "Холдинг "Южний" за 3 квартал 2013 року у сумі 784556,00 грн. Операції за договорами №08/11/12-1 від 08.11.2012 та №16/11/12-1 від 16.11.2012 з ТОВ "Арді-буд" та договорами №ДГ1/1 від 01.11.2012 та №1/2 від 01.12.2012 з ТОВ "Топаз-Україна" мають реальний характер, а тому нарахування позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 372341,00 грн. за основним платежем та у сумі 93085,00 грн. за штрафними санкціями є неправомірним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перевіркою правомірності визначення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) (рядок 05.1 декларації з податку на прибуток за 2013 рік) на підставі даних бухгалтерського обліку (23 "Виробництво", 90 "Собівартість реалізованої продукції, робіт, послуг", 70 "Доходи від реалізації робіт, послуг", 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками", 791 "Результат операційної діяльності") встановлено завищення задекларованого платником податків показника по ряд. 05.1 Декларації з податку на прибуток за 2013 рік (вх. ОДПІ № від 24.03.2.014) у сумі 959691,0 грн. за рахунок включення до собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) суму витрат, що перевищує задекларовані доходи, а саме: в 2 кварталі 2013 року TOB "Харківшлях" без формування доходу по контрагенту ПАТ "УРБП "Шлях" включило до ряд.05.1 Декларації суму витрат у розмірі 1128177,24 в 3 кварталі 2013 року на адресу TOB "Холдинг Южний" виконані роботи на суму 107605,0 грн., при цьому підприємством сформована собівартість виконаних робіт у сумі 892159,30 грн. (перевищення собівартості над доходом - 784 556,0 грн.); в 4 кварталі 2013 на адресу TOB "Донпромтранс" виконані роботи на суму 618538,0 грн., при цьому підприємствам сформована собівартість виконаних робіт у сумі 665497,0 грн. (перевищення собівартості над доходом - 46959,0 грн). Таким чином, за даними перевірки встановлено у 2013 році перевищення собівартості над доходом у загальній сумі 1959691,0 грн., яке не знайшло свого відображення в ціні продажу виконаних робіт, тобто витрати, пов'язані з виробництвом продукції, здійснювались без мети їх використання в господарській діяльності, що є порушенням п.138.2, п.138.4 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Враховуючи наведені обставини, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ "Харківшлях" завищені витрати у розмірі 1959691,0 грн. що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 372341,0 грн. (2013 рік).

Пунктом 134.1 ст. 134 ПК України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг є доходом від операційної діяльності, який визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань. Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг формується за правилами п. 138.6 (собівартість придбаних та реалізованих товарів) та п. 138.8 (собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг) ст. 138 ПК України.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Під час визнання витрат із метою оподаткування прибутку слід ураховувати, що вони мають бути понесені для провадження господарської діяльності (п. п. 14.1.27 ПК України). І податковий кредит із ПДВ визначається у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг для їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку згідно з п.198.3 ст.198 ПК України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ "Харківшлях" та ПАТ "УРБП "Шлях" укладено договір субпідряду №02/04/13-1 від 02.04.2013 (надалі - Договір 1), відповідно до якого Підрядник (ТОВ "Харківшлях") зобов'язується зі своїх матеріалів та своїми силами виконати комплекс робіт по об'єкту "реконструкція деревообробного цеху, цеху №23 під складські приміщення на замовлення Замовника (ПАТ "УРБП "Шлях").

Відповідно до п. 2.1. Договору 1 сума робіт формується на підставі актів виконаних робіт.

Крім того, між ТОВ "Харківшлях" та ПАТ "УРБП "Шлях" 07.11.2012 укладено договір підряду №07/11/12-1 відповідно до п. 1.1. якого Підрядчик (ТОВ "Харківшлях") зобов'язується зі своїх матеріалів та своїми силами виконати комплекс робіт на об'єкті Замовника ТОВ "Холдинг Южний": "Реконструкція деревооброблючого цеху, блоку корпусно-кательних цехів, цеху № 23 під складські приміщення по вул. Набережна рибпорта, 21/6, 21/7 вул. Правди, 24 м. Севастополя /т.1 а.с. 126-127/.

Відповідно до п. 2.1. Договору сума робіт формується на підставі актів виконаних робіт.

На виконання умов зазначеного Договору ТОВ "Харківшлях" (Замовник) укладено договори субпідряду №28/02/13-1 від 28.02.2013 з ТОВ "ТК ФИОНА" (Підрядник) та №04/04/13-1 від 04.04.2013 з ПП "Севелектрострой" (Підрядник) /т.1, а.с. 130-130/.

Відповідно до п. 2.1. зазначених Договорів сума робіт формується на підставі актів виконаних робіт.

Також, між ТОВ "Харківшлях" та ТОВ "Холдинг "Южний" 05.08.2013 р. укладено договір генерального підряду №05/08/13-1, відповідно до п. 2.1 якого Генпідрядник (ТОВ "Харківшлях") зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи по "Реконструкції деревообробного цеху, блоку корпусно - котельних цехів, цеху 23 під складські споруди на 55000 тон зернових з під'їзними коліями по вул. Набережна Рибпорту №№ 21/6, 21/7, Правди 24 в м. Севастополі (II) черга" та реалізувати будівельні " матеріали на замовлення Замовника (ТОВ "Холдинг-Южний") .

Відповідно до п. 5.2. Договору 3 договірна ціна є динамічною та визначається згідно з п. 3.3.3.3 ДБН Д.1.1.1-1-2000 та складає 1553441,00 грн.

Згідно п. 5.4.1., п.5.4.2 в рамках договірної ціни до даного Договору підлягають витрати Генпідрядника по доставці на місце проведення робіт обладнання, техніки та витрати з організації проживання працівників, їх доставки на місце проведення робіт та відшкодування добових /т.1 а.с. 162-164/.

Матеріалами справи також підтверджено, що між ТОВ "Харківшлях" та ТОВ "Донпромтранс" 25.09.2013 укладено договір субпідряду №64/13, відповідно до п.1.1 якого Підрядчик (ТОВ "Донпромтранс") доручає, а Субпідрядник (ТОВ "Харківшлях") зобов'язується на свій ризик виконати роботи, перелік яких наводиться у специфікаціях до Договору /т.1, а.с. 197-207/.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість робіт наводиться у специфікаціях. Виходячи зі специфіки та способу виконання робіт, їх вартість визначається на підставі погодженого кошторису або сум затрат праці, що наведені в погоджених відомостях та табелях виходу підрядних працівників, затверджених Підрядчиком.

На виконання умов вказаного Договору ТОВ "Харківшлях" укладено договір субпідряду №29/11/13-1 від 29.11.2013 р. з ТОВ "Ника Трейдинг" /т.1 а.с. 211-212/.

Відповідно до п. 2.1. Договору сума робіт формується на підставі актів виконаних робіт.

Також раніше ТОВ "Харківшлях" укладено договір про надання послуг №010713 від 20.06.2013 р. з ТОВ НПП "ЕСМ", в рамках якого останній частково надавав послуги для ТОВ "Харківшлях" по договору з ТОВ "Донпромтранс" від 25.09.2013 /т. 1 а.с. 214-215/.

Виходячи з вимог ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що зазначені договори підряду за своєю правовою суттю є договорами будівельного підряду, зміст якого визначений в ст. 875 ЦК України, де зазначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

В ст. 877 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Здійснення будівництва та пов'язаних з ним будівельних робіт за договором будівельного підряду підрядник проводить згідно з проектною документацією, що визначає обсяг, зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт, а також кошторисом, що визначає ціну робіт. Вказані документи є обов'язковими та являються невід'ємною частиною цього договору. Технічна документація визначає обсяг, зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт, що виконуються за договором даного виду. Кошторис визначає ціну робіт і безпосередньо пов'язаний з технічною документацією. Робота за договором будівельного підряду виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності і стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути: 1) приблизним - в який у процесі будівництва можна вносити зміни. Тобто приблизний кошторис передбачає його уточнення в процесі виконання робіт у залежності від реальних умов будівництва. Уточнення приблизного договірного кошторису здійснюється в порядку, передбаченому договором. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. 2) твердим - зміни в який можуть вноситься лише за погодженням сторін. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Твердий кошторис, як правило, не передбачає його зміни після погодження сторонами, у разі ж перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна проектна документація, проте, матеріали справи не містять кошторисної документації, відомостей про її розробника, даних про те, коли і ким вона була передана підряднику для виконання робіт.

Колегія суддів вважає також за доцільне відмітити, що позивачем, як на підставу розрахунку взаємних вимог, надано акт заліку взаємних вимог від 31.12.2014 р. /т.1, а.с. 122/, проте даних у зв'язку з чим виникли взаємні зобов'язання, які були погашені заліком, відсутні. Також відсутні договори заліку.

Доводи позивача про те, що роботи передбачені договорами підряду були виконані в повному обсязі не є обгрунтованими, оскільки докази того, що Генпідрядник передав позивачу (Підряднику) будівельний майданчик (фронт робіт), передав затверджену проектно-кошторисну документацію, а сторонами, відповідно, було складено графік виконання робіт, в матеріалах справи відсутні. Також відсутні дані про те, що сторонами була призначена робоча комісія з прийомки виконаних робіт. Позивачем також не надано доказів того, що залучення Субпідрядників було погоджено з Генпідрядником. Акти прийому виконаних робіт не містять відомостей про Субпідрядників.

Відповідно до Рекомендацій зі складання додатків до договору підряду в капітальному будівництві, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 2 від 13.01.09 р., додаток "Календарний графік виконання робіт" конкретизує зобов'язання підрядника, визначені умовами договору, щодо складу, обсягів, виконавців, послідовності, строків виконання робіт. Обґрунтованість положень цього додатка забезпечує ритмічність виконання робіт, своєчасність матеріально-технічного забезпечення, надання фронту робіт співвиконавцям, безперервність фінансування будівництва тощо. Аналіз виконання "Календарного графіка виконання робіт" дає можливість оцінювати сторонам хід будівництва в цілому та виконання окремих робіт, дотримання підрядником та субпідрядниками визначених у договорі підряду строків будівництва та окремих робіт та своєчасно вживати заходів щодо наявних відхилень. Невиконання Підрядником графіка дає підстави Замовнику реалізувати свої права щодо притягнення до відповідальності Підрядника відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи такий графік виконання робіт в матеріалах справи також відсутній.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують виконання робіт, передбачених договором генерального підряду № 05/08/13-1 від 05.08.2013 р. /т.1 а.с. 162/, оскільки цей договір містить той самий предмет і ті ж самі зобов'язання, що і договір підряду № 07/11/12-1 від 07.11.2012 р. /т.1, а.с. 126/. Проте, даних про розірвання або визнання нікчемним, нечинним попереднього договору або визнання його таким, що припинив свою дію, що в свою чергу призвело до укладання нового договору, позивачем надано не було.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у позивача немає ліцензії на виконання передбачених договором робіт, оскільки за сумою вартості робіт, для встановлення категорії будівель, відсутні докази проведення державно-інвестиційної експертизи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено реальності виконання контрагентами умов, передбачених договорами підряду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Топаз-Україна" (Покупець) та ТОВ "Харківшлях" (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу № ДГ 1/1 від 01.11.2012 р.

Згідно п. 1.1. Договору Продавець поставляє, а Покупець приймає та оплачує продукцію - названу в подальшому "Продукція", згідно рахунків і податкових на умовах, передбачених даним Договором /т. 1 а.с. 216-218/.

Згідно з п. 2.1. Договору об'єм продукції визначається у видаткових накладних та рахунках-фактурах, а сума всіх накладних, що виписуються в рамках Договору, складає загальну суму Договору.

В той же час, між ТОВ "Арді-Буд" (Продавець) та ТОВ "Харківшлях" (Покупець) укладено договір №08/11/12-1 від 08.11.2012 та договір №16/11/12-1 від 16.11.2012 на купівлю-продаж матеріалів для виконання робіт по об'єкту (надалі - Договори).

Відповідно до п. 1.2. Договорів найменування товару, його кількість, ціна та умови поставки вказуються у видаткових накладних.

Переглянувши вищевказані договори, колегія суддів зазначає, що дані договори не можуть вважатися чинними, оскільки в них не зазначено: специфікація, що саме є предметом купівлі-продажу, вартість товарів та порядок здійснення оплати.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені вище договори купівлі-продажу суперечать вимогам ст. 203 ЦК України, а отже до них мають застосовуватися наслідки передбачені ст. 215 ЦК України.

Отже, в діяльності позивача вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, тобто взаємовідносини з ТОВ "Арді-Буд" мають ознаки транзитних господарських операцій по ланцюгу до "вигодонабувача".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування частково податкового повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за №000742211 від 02.12.2014 р. про порушення вимог податкового законодавства при визначенні податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 372341,00 за основним платежем та у сумі 93085,00 за штрафними санкціями є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні постанови в частині задоволення позовних вимог були порушені норми чинного матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 року по справі № 820/4993/15 в частині задоволення позовних вимог - скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо внесення інформації до інформаційних баз не мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків позивача, а тому не порушують його права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податкова інспекція є органом державної влади і відповідно її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими що порушують права і свободи особи в тому разі, які вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Станом на теперішній час в територіальних органах Міндоходів збереження зібраної податкової інформації та її опрацювання здійснюється за допомогою Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок", яка введена в експлуатацію з 01.01.2013р. наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1197.

Експлуатація ІС "Податковий блок" здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р., який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС "Податковий блок" містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: "Реєстрація платників податків", "Обробка податкової звітності та платежів", "Облік платежів", "Податковий аудит", а також "Скарга" та "Суди". Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі - ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - "Аналітична система", за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.

Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватись, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС "Податковий блок".

Тобто дії відповідача щодо внесення інформації до інформаційних баз не мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків позивача, а тому не порушують його права.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність жодних порушень прав позивача під час проведення вищезазначеної перевірки, а отже про те, що позовні вимоги в цій частині є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача з наведених у ній підстав висновків суду не спростовують.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 року по справі № 820/4993/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Вирішуючи питання щодо судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області просила відстрочити сплату судового збору. Ухвалою судді апеляційної інстанції від 08.02.2016 року задоволено клопотання Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

В даній справі судове рішення прийняте на користь апелянта - суб'єкта владних повноважень, а отже судовий збір повинен бути стягнутий з позивача у розмірі 5359 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.п. 1, 3 ст. 198, ст. 200, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015р. по справі № 820/4993/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 р. по справі № 820/4993/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківшлях" судовий збір у розмірі 5359 (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) гривень 20 (двадцять) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173 .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст постанови виготовлений 14.03.2016 р.