Справа № 415/5412/15-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року справа №415/5412/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

при секретарі судового засідання - Святодух О.Б.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2015 р. у справі № 415/5412/15-а за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на користь Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 5304,00 грн.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2015 р. позов було задоволено.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення обставин, які мають суттєве значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ті транспортні засоби, які зареєстровані за чоловіком відповідача, ОСОБА_6, не перебувають у фактичному володінні родини, а тому відсутні законні підстави повертати суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 5304,00 грн в дохід держбюджету.

Від Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради як тимчасово пере переміщена особа, що підтверджується довідкою № 924000910 від 25.11.2014 року.

У заяві № 772 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_5 зазначено, що у володінні членів її сім'ї перебуває Хюндай 2011 р.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 з 05 жовтня 1979 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 690. Місце реєстрації м. Брянка відділ ЗАГС Ворошиловградської області.

Згідно наданої начальником Центру ДАІ 4405 м. Лисичанськ інформації за ОСОБА_6 зареєстровані наступні транспортні засоби: 02.03.2012 р. - HYUNDAI TUCSON, 2011 року випуску; 08.04.2003 р. - ВАЗ 21099, 2002 року випуску; 02.11.2007 р. - ВАЗ 111830-110-20 та 03.12.2008 р. - HEVROLET LACCETTI, 2006 року випуску.

На підставі вказаної інформації позивачем було складено акт № 210 про неповну/недостовірну інформацію про доходи, майновий стан осіб, що входять до складу сім'ї, та винесено рішення № 608796 від 02.06.2015 р. про припинення надання ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та відшкодування надміру виплаченої допомоги за період з 13.01.2015 р. по 12.07.2015 р. в сумі 5304,00 грн.

У заяві від 10.07.2015 р. ОСОБА_5 зобов'язалася сплатити переплату по допомозі переміщеним особам в сумі 5304.00 грн впродовж місяця.

Добровільно вказані кошти сплачені не були, тому Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради звернулось до суду з позовом про їх стягнення.

Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 6 вказаного Порядку (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено: грошова допомога не призначається у разі, коли у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску.

Частиною першою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апелянт у своїй скарзі посилається на відсутність у володінні членів родини ОСОБА_5 транспортних засобів: автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2011 року випуску, перебуває на непідконтрольній владі Україні території; автомобілі ВАЗ 21099, 2002 року випуску; ВАЗ 111830-110-20 та HEVROLET LACCETTI, 2006 року випуску, були передані у володіння та користування з подальшим правом зняття з обліку третім особам за генеральною довіреністю, посвідченою нотаріусом. Документів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не приймає означених доводів апеляційної скарги через їх необґрунтованість та недоведеність матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність отримання ОСОБА_5 адресної допомоги в розмірі 5304,00 грн.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2015 р. у справі № 415/5412/15-а за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування надміру виплачено суми грошової допомоги - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2015 р. у справі № 415/5412/15-а - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частину ухвали проголошено в судовому засіданні 15 березня 2016 року, повний текст виготовлено 16 березня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

Блохін А.А.

Гаврищук Т.Г.