Справа № 1819/5113/12
Суддя: Лєвша С. Л.
Дата ухвалення: 2012-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1819/5113/12 р.
Провадження № 6-а/1819/42/12 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2012 р.

м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л. перевіривши матеріали подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1

- про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора ЗАТ «Еліком» ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2012 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора ЗАТ «Еліком» ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виданий Сумським окружним адміністративним судом виконавчий лист №2а-5832/10/1870 від 29.11.2010 року про стягнення із ЗАТ «Еліком» заборгованості у сумі 43292 гривні 33 копійки.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-IV (далі КАС України), справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Право органів державної виконавчої служби звертатись до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України передбачено п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі Закон №606-XIV), а також ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі ЦПК України).

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Зазначені правові норми введені у законодавче поле згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04 листопада 2010 року №2677-VI.

Аналізуючи положення цих правових норм, суд приходить до висновку, що встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, є одним із способів забезпечення виконання судового рішення, яке постановлене за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому ні КАС України, ні Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, ні Законом №606-XIV не встановлено права органу виконавчої служби звертатись з такою вимогою власне до адміністративного суду.

Суд підкреслює, що правова регламентація тимчасового обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), міститься виключно у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV, а також ст. 377-1 ЦПК України, отже законом встановлений інший порядок судового вирішення цього питання, ніж за правилами КАС України.

Таким чином, оскільки ЦПК України встановлено порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця, то і справа за поданням з такими вимогами підлягає вирішенню судом виключно в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, дане подання не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження у адміністративній справі за даним поданням слід відмовити, розяснивши заявнику його право звернутись з такими вимогами до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 109 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора ЗАТ «Еліком» ОСОБА_2.

Розяснити заявнику, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції цивільних судів.

Подання разом із усіма доданими до нього документами повернути старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1

Копію ухвали направити старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3