Справа № 826/12825/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Ганечко О.М., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000018/2 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000019/2 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000027/2 від 06.03.2015 року та картки відмови в прийнятті митних декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/000018 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000019 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000027 від 06.03.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 грудня 2014 року між Позивачем (Покупець) та НК «Роснєфть» (Продавець) було укладено контракт №100014/10663К на постачання бензину та палива дизельного.

Пунктами 1.2, 5.1 вказаного контракту передбачено, що кількість, якість, асортимент, ціна, строк, базис та інші необхідні умови поставки оговорюються сторонами в додатках чи/або доповненнях, підписаних обома сторонами, що є невід'ємною частиною цього договору.

Ціна на товар, що поставляється по цьому контракту встановлюється в доларах США за метричну тону та визначається згідно додатків, що є невід'ємною частиною цього контракту.

03 лютого 2015 року між Покупцем та Продавцем укладено додаток №009 до контракту №100014/10663К.

Згідно п.п.1.1, 4.1 додатку №009 Продавець передає, а Покупець приймає на умовах СРТ залізнична станція Червоний Хутір та/або станція Червоний Хутір експ., паливо дизельне Євро сорт F, вид ІІІ, ГОСТ Р 52368-2005, виробництва ЗАТ «РНПК», Росія, в подальшому іменоване товар.

Вартість товару, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тонну та складає 384,37 дол. США.

03 лютого 2015 року між Покупцем та Продавцем укладено додаток №008 до контракту №100014/10663К.

Пунктом 1.1 додатку №008 передбачено, що вартість товару, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тонну та складає 384,13 дол. США.

09 лютого 2015 року між Позивачем та ТОВ «Ітек Транс» укладено договір №0019ПЦ транспортного експедирування, за умовами якого ТОВ «Ітек Транс» зобов'язується організувати виконання послуг, зазначених в пункті 1 даного договору.

01 січня 2015 року між Позивачем та ТОВ «Брок-Енерджі» укладено договір доручення №0018ПЦ, за умовами якого ТОВ «Брок-Енерджі» зобов'язувалось, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, перелік яких визначено в пункті 1.1 зазначеного договору.

Позивачем на підставі додатку №009 в період з 03 лютого 2015 року по 10 березня 2015 року імпортовано 4 209,87 тон палива дизельного Євро сорт F, вид ІІІ, ГОСТ Р 52368-2005, виробництва ЗАТ «РНПК», Росія.

24 лютого 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» з метою митного оформлення партії товару вагою 384,450 тонн, подано до Відповідача митну декларацію №807010001/2015/001520.

В той же день, до Позивача засобами електронної пошти надійшов запит Відповідача про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

24 лютого 2015 року від Відповідача засобами електронної пошти було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 487,31 дол. США за тону, тому митна вартість заявлена Позивачем не може бути прийнята.

24 лютого 2015 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару №807010001/2015/000018/2, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 487,31 дол. США за тонну та прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/000018.

У вказаному рішенні Відповідач зазначає, що підставою для коригування митної вартості товару стало те, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі ст.ст.54, 55, 58 Митного кодексу України, у зв'язку із невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, оскільки надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості щодо ідентичних товарів у відповідності до ст.59 Митного кодексу України).

24 лютого 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» в порядку ч.7 ст.55 Митного кодексу України було подано Відповідачу митну декларацію №807010001/2015/001537 та шляхом надання фінансових гарантій товар випущено у вільний обіг.

З метою митного оформлення наступної партії товару вагою 1 053,695 тонн, 24 лютого 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» було подано до контролюючого органу митну декларацію №807010001/2015/001522.

24 лютого 2015 року від Відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

24 лютого 2015 року від Відповідача засобами електронної пошти отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 487,31 дол. США за тонну, тому митна вартість заявлена Позивачем не може бути прийнята.

Митним органом 24 лютого 2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару №807010001/2015/000019/2, за яким митна вартість товару була підвищена до 487,31 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/000019.

У рядку 33 рішення про коригування митної вартості товару №807010001/2015/000019/2, Відповідач зазначає, що підставою для коригування митної вартості товару стало те, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі ст.ст.54, 55, 58 Митного кодексу України у зв'язку із невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, оскільки надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості товарів було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів у відповідності до ст.59 Митного кодексу України).

24 лютого 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» згідно ч.7 ст.55 Митного кодексу України, подано Відповідачу митну декларацію №807010001/2015/001539 та шляхом надання фінансових гарантій товар випущено у вільний обіг.

Також, 06 березня 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» з метою митного оформлення ще однієї партії товару вагою 869,922 тонн, подано до Відповідача митну декларацію №807010001/2015/001843.

06 березня 2015 року від Відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

06 березня 2015 року від контролюючого органу засобами електронної пошти отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 487,31 дол. США за тонну, тому митна вартість, заявлена Позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №/2015/000027/2, згідно якого митна вартість на ідентичний товар була підвищена до 487,31 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/000027.

Підставою для коригування митної вартості товару стали ті ж підстави, що й і у попередніх рішеннях Відповідача.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості щодо ідентичних товарів у відповідності до вимог ст. 59 Митного кодексу України).

06 березня 2015 року ТОВ «Брок-Енерджі» згідно ч.7 ст.55 Митного кодексу України подано Відповідачу митну декларацію №807010001/2015/001865, а товар випущено у вільний обіг під фінансові гарантії.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями та картками відмови митного органу, Позивач звернувся до суду.

Статтею 7 Митного кодексу України (далі - Кодекс) передбачено, що державну митну справу становлять визначені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно ст.49 Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.52 Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 1 статті 246 Кодексу передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно ч.1 ст.248 Кодексу митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.1 ст.257 Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 6 статті 264 Кодексу передбачено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно ч.1 ст.337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 53 Кодексу визначено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, та вказано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 54 Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Положеннями ст.55 Кодексу визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Так, на підтвердження митної вартості товару, Позивачем надано митному органу пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України, про що вказано у МД №807010001/2015/001520; №807010001/2015/001522, а саме: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2012/0000095 від 29.12.2014 року; накладну ЦІМ/УМВС АЦ099380 від 19.02.2015 року; рахунок-проформу №912 від 10.02.2015 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №100014/10663К від 30.10.2014 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - додаток №009 від 03.02.2015 року; договір про надання послуг митного брокера №0018ПЦ від 01.01.2015 року; сертифікат відповідності UA1.145.0009194-15 від 20.02.2015 року; декларацію про відповідність №00177 від 20.02.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю №2720 від 19.02.2015 року; декларацію про походження товару №912 від 10.02.2015 року; лист №00158 (бюлетень) від 17.02.2015 року; лист №00191 від 20.02.2015 року; лист №6-10079 (по вартості) від 03.02.2015 року; паспорт якості №03219 від 15.02.2015 року; копію митної декларації країни відправлення №10006120/100215/0000262 від 10.02.2015 року.

З митної декларації №80701001/2015/001843 вбачається, що Позивачем на підтвердження митної вартості товару були надані такі документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2012/0000095 від 29.12.2014 року; накладну ЦІМ/УМВС АЦ099380 від 19.02.2015 року; рахунок-проформу №912 від 10.02.2015 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №100014/10663К від 30.10.2014 року; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - додаток №009 від 03.02.2015 року; договір про надання послуг митного брокера №0018ПЦ від 01.01.2015 року; сертифікат відповідності UA1.145.0009194-15 від 20.02.2015 року; декларацію про відповідність №00177 від 20.02.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю №2720 від 19.02.2015 року; декларацію про походження товару №912 від 10.02.2015 року; лист №00158 (бюлетень) від 17.02.2015 року; лист №00191 від 20.02.2015 року; лист №6-10079 (по вартості) від 03.02.2015 року; паспорт якості №04631 від 01.03.2015 року; копію митної декларації країни відправлення №10006120/100215/0000262 від 10.02.2015 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно наявного в матеріалах справи листа від 28 квітня 2015 року №00428, Позивачем в порядку ч.8 ст.55 Митного кодексу України надано Відповідачу додаткові документи, що підтверджують вартість поставленого товару за ціною 384,37 дол. США за одну тону, а саме: копію контракту №100014/10663К від 30.10.2015 року; копію додатку №009 від 03.02.2015 року; копії актів приймання-передачі №3 від 19.02.2015 року, №4 від 01.03.2015 року; копію проформи-інвойсу №912 від 10.02.2015 року; копію листа ВАТ «НК «Роснєфть» щодо порядку формування вартості товару №6-10079 від 03.02.2015 року; копію бюлетеню за підсумками торгів Санкт-Петербурзької міжнародної товарно-сировинної біржі за січень 2015 року №00158 від 17.02.2015 року; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1129 від 28.04.2015 року; копії рішень про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000018/2 від 24.02.2015 року; №807010001/2015/000019/2 від 24.02.2015 року; №807010001/2015/000027/2 від 06.03.2015 року; копії митних декларацій ІМ40ДЕ №807010001/2015/001537 від 24.02.2015 року, ІМ40ДЕ №807010001/2015/001539 від 24.02.2015 року, ІМ40ДЕ №807010001/2015/001865 від 06.03.2015 року.

07 травня 2015 року на адресу Позивача надійшла відповідь від митного органу №20-70-68-01/00-3/3383, якою відмовлено у скасуванні оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та неможливість застосування заявленого останнім рівня митної вартості.

Відповідачем не доведено обґрунтованість прийнятих оскаржуваних рішень та не наведені підстави, які вказують на невідповідність обраного Позивачем методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України та підстави, які вказують на те, що Позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, які вплинули на визначення митної вартості, оскільки Позивачем надані всі необхідні документи в порядку ч.8 ст.55 Кодексу.

Щодо визначення Відповідачем митної вартості за другорядним методом (методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів), слід зазначити таке.

Згідно ст.57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною 2 статті 58 Кодексу передбачено, що Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2015 року та 06 березня 2015 року Відповідачем на адресу Позивача направлені повідомлення, в яких митний орган зазначив, що у відповідності до вимог п.5 cт.55 Митного кодексу України, контролюючий орган інформує (консультує) Позивача, що митна вартість на ідентичний товар складає 487,318 дол. США за тонну, тому його митна вартість не може бути прийнятою.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані повідомлення не є такими, що свідчать про проведення належної процедури консультації, оскільки не містять інформації щодо ціни ідентичних товарів, які були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю.

Разом з тим, витребовуючи додаткові документи, Відповідач жодним чином не визначив конкретних обставин, які викликали у нього сумніви щодо заявленої митної вартості, зокрема, не визначив причин неможливості перевірки розрахунку на підставі наданих Позивачем документів.

Таким чином, неподання Позивачем додаткових документів або їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами.

Отже, колегія суддів вважає, що перелік документів, встановлений ч.3 ст.53 Кодексу, подається в повному обсязі за їх наявності, а тому у разі відсутності таких документів не може кваліфікуватися як самостійна і автоматична підстава для коригування митної вартості.

Колегія суддів звертає увагу, що декларантом на підтвердження правомірності заявленої вартості товару щоразу з подачею митних декларацій додавалась митна декларація країни відправлення №10006120/100215/0000262 від 10.02.2015 року, що була оформлена на паливо дизельне Євро сорт F, вид ІІІ, ГОСТ Р 52368-2005, виробництва ЗАТ «РНПК», Росія, що поставлявся по двом додаткам до контракту №100014/1066К №008 від 03.02.2015 року та №009 від 03.02.2015 року, а саме: по додатку №008 об'єм поставки склав 3760 тонн по 384,13 дол. США за одну тонну, що становить 1 444 328,80 дол. США; по додатку №009 об'єм поставки склав 4240 тонн по 384,37 дол. США за одну тонну, що становить 1 629 728,80 дол. США. Всього 3 074 057,60 дол. США, що відповідає графі 22 та 46 вказаної експертної декларації.

Отже, ТОВ «Брок-Енерджі» надано митному органу усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість за першим методом - за ціною договору.

В рішенні про коригування митної вартості товару Відповідач чітко не вказав, які відомості в наданих документах викликають сумніви, в чому вони полягають та яким чином витребовувані документи можуть вплинути на визначення ціни за будь-яким методом.

З правової позиції Верховного суду України, вказаної у постановах від 30.06.2015 року у справі №814/283/14, від 29.05.2012 року у справі №21-91а12, від 11.09.2012 року у справі № 21-262а12 вбачається, що за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Розділом ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, передбачений опис граф, зокрема, Графа 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості», так у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Згідно ч.1 ст.452 Кодексу інформація щодо обсягів експорту та імпорту конкретних видів товарів надається центральним органом виконавчої влади за їх вмотивованим запитом (одноразово) або на підставі міжвідомчих угод про інформаційний обмін (регулярно).

Колегія суддів звертає увагу, що Відповідач, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості, не надав будь-яких фактичних даних щодо неможливості застосування попереднього методу визначення митної вартості, зокрема, не навів жодних відповідних аргументів.

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій суб»єкта владних повноважень при прийнятті рішень про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000018/2 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000019/2 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000027/2 від 06.03.2015 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/000018 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000019 від 24.02.2015 року, №807010001/2015/000027 від 06.03.2015 року, оскільки подані декларантом документи необхідно вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення та картки відмови суб'єкта владних повноважень підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Ганечко О.М.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 16 березня 2016 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Ганечко О.М.

Троян Н.М.