Справа № 809/79/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2016 р. Справа № 809/79/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Карабин М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016 ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 11.12.2014 є власником транспортного засобу, марки «MERSEDES-BENZ», 2002 року випуску, об'єм двигуна 3222 куб. см., зареєстрованого вперше на території України 07.06.2012. Відповідач, в порушення норм статтей 14, 267 Податкового кодексу України, податковим повідомленням-рішенням за №50085-17 від 09.09.2015 нарахував транспортний податок в розмірі 25 000 гривень. Вважає оскаржуване рішення контролюючого органу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вказаний автомобіль як станом на момент введення транспортного податку так і на момент винесення оскаржуваного рішення використовувався понад п'ять років.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що позивач має у власності транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ», об'єм двигуна 3222 куб. см., 2002 року випуску, зареєстрованого вперше на території України 07.06.2012, який у відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування. Відповідачем правомірно з дати першої реєстрації автомобіля у 2012 році, у відповідності до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, податковим повідомленням-рішенням за №50085-17 від 09.09.2015 визначено позивачу транспортний податок в розмірі 25 000 гривень. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 з 11.12.2014 є власником транспортного засобу, що використовувався, марки «MERSEDES-BENZ», модель S 320 CDI, 2002 року випуску, об'єм двигуна 3222 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого в Україні належним чином 07.06.2012, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 7).

09.09.2015 Державною податковою інспекцією у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області податковим повідомленням-рішенням за №50085-17 ОСОБА_3 обчислено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок в розмірі 25 000 гривень.

Підставою для визначення позивачу транспортного податку в розмірі 25 000 гривень слугували висновки контролюючого органу про те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 позивачу належить транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ», об'єм двигуна 3222 куб. см., дата першої реєстрації якого 07.06.2012, який у відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі даних, отриманих від органів внутрішніх справ (реєстраційного органу), зокрема й щодо дати виготовлення транспортного засобу - 2002 рік.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України від 28.12.2014 за №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема статтю 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції та, згідно змін якої введено транспортний податок.

Стаття 267 Податкового кодексу України визначає транспортний податок.

Відповідно підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 даної статті Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (в редакції, чинної на момент виникнення даних правовідносин).

Згідно підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 даного Кодексу базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У відповідності до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, у відповідності до положень норм статті 267 Податкового кодексу України, визначальною умовою для обчислення транспортного податку з фізичних осіб для позивача є наявність у власності легкового автомобіля, терміном його використання до 5 років, об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно положень норм статті 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше (підпункт 14.1.163);

новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію (підпункт 14.1.124);

транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (підпункт 14.1.251).

Враховуючи положення норм статтей 14, 267 Податкового кодексу України, суд зазначає, що підставою для обчислення контролюючим органом транспортного податку з фізичних осіб є наявність у власності транспортного засобу, об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, термін його використання до 5 років, з моменту першої реєстрації, до якої враховується реєстрація автомобіля як на території України, так і на території інших держав, тобто з моменту експлуатації транспортного засобу.

Як встановлено судом, транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ», об'єм двигуна 3222 куб. см., що належить позивачу, 2002 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 640089, тому в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України не може бути об'єктом оподаткування, а тому висновки відповідача про те, що обчислення п'яти річного терміну використання транспортного засобу, що використовувався, встановленого для нарахування транспортного податку, розпочинається з моменту першої реєстрації такого транспортного засобу на території України, є помилковими.

Відповідачем при прийнятті податкового повідомлення-рішення за №50085-17 від 09.09.2015 не було враховано усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення. Зокрема, отримавши інформацію щодо транспортного засобу, що належить позивачу, про дату виготовлення 2002 року автомобіля, дату реєстрації 07.06.2012 транспортного засобу вперше на території України, дату реєстрації 11.12.2014 за позивачем, відповідач всупереч вказаним вище нормам Податкового кодексу України, не встановив та не перевірив факту використання зазначеного вище транспортного засобу з 2002 року до 07.06.2012 на території іншої держави, що виключає підстави для визначення податкового зобов'язання з сплати транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000 гривень відносно ОСОБА_3. Хоча в силу норм статті 14 Податкового кодексу України, встановлення факту експлуатації (використання) автомобіля, в тому числі, й на території іноземної держави, є визначальним при визначенні підстав для нарахування транспортного податку з фізичних осіб.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для обчислення позивачу транспортного податку в розмірі 25 000 гривень.

Крім того, у відповідності до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, прийняте, 09.09.2015, податкове повідомлення-рішення за №50085-17 про сплату суми транспортного податку, є таким, що прийняте з порушенням строку, встановленого підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.

Як наслідок, є помилковим нарахування ОСОБА_3 податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000 гривень, а тому податкове повідомлення-рішення за №50085-17 від 09.09.2015 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, а даний адміністративний позов підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, визначеного статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивачем квитанцією за №98.118./17493 від 05.02.2016 на суму 551, 20 гривень підтверджено сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №50085-17 від 09.09.2015 про визначення ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 39508514, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 16.03.2016.