Справа № 720/198/16-а
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/198/16-а
Провадження:2-а/720/7/16.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового засідання Мелещук К.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача Жижій В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області Жижиян Івана Євгенійовича,

- про скасування постанови від 22.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закриття адміністративної справи,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 31 грудня 2015 року біля 08 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1, заїхав на пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці з території Румунії. Перебуваючи в зоні митного контролю, працівники митниці вказали йому, що він нібито порушив якісь нормативно-правові акти України, змусили від'їхати з «зеленого» коридору в «червоний». Після чого безпідставно та незаконно склали адміністративний протокол за порушення ним ст. 485 Митного кодексу України.

22 січня 2016 року його викликали в м. Чернівці, на вул. Руську, 248 М, де йому було вручено постанову в справі про порушення митних правил, згідно якої його було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1 624 534,59 (один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі п'ятсот тридцять чотири гривні 59 копійок).

Позивач вважає, що заступником начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області радником податкової та митної справи 1-го рангу Жижияном Іваном Євгеновичем було безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, оскільки він як громадянин України жодного разу в період часу з 26.09.2015 року по даний час транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» реєстраційний помер НОМЕР_1 на митну територію України в режимі - «тимчасового ввезення» не завозив, тому вважає, що в даному випадку взагалі відсутня подія адміністративного правопорушення, а в його діях відсутній склад порушення митних правил.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закрити адміністративну справу.

В підготовчій частині судового засідання представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву в якій зазначив, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності були порушені норми матеріального права та норми процесуального права що потягло за собою винесення несправедливого рішення а саме ні в протоколі ні в постанові, не наведено жодних норм чинного законодавства, які б він порушив, окрім цього відсутні будь - які норми які б зобов'язували громадян, які користуються паспортами двох держав ( в даному випадку України та Румунії), пред'являти для в'їзду саме паспорт громадянина України.

Позивач зазначає, що хоча він і є громадянином України але він не є резидентом України, оскільки він більшість часу проживає за межами України, має постійне місце реєстрації у м. Сучава, Румунія.

Крім того, розгляд адміністративної справи відносно нього 22 січня 2016 року не відбувся, хоча він знаходився в приміщенні митниці о 15.00 годині 22 січня 2016 року, йому лише була вручена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що викладені ним обставини свідчать про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..485 МТ України.

Позивач в судовому засіданні та його представники підтримали зазначений позов з підстав зазначених у позовній заяві. Просять суд його задовольнити.

Позивач додатково суду пояснив, що він офіційно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, постійно працює в м. Орадія вул.. Митрополіта 42, Румунія в транспортній фірмі «Дельта» в якості водія.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі подав до суду письмові заперечення на позов, додатково суду пояснив, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності лише після того як Митний орган отримав офіційну інформацію від СБУ про те що ОСОБА_1 є громадянином України та має постійне місце проживання та реєстрації в с. Черленівка, Новоселицького району. Щодо місця та порядку розгляду адміністративного протоколу вважає, що законом не визначено конкретного місця розгляду адміністративного протоколу посадовою особою митного органу а тому вважає, що розгляд адміністративного протоколу відносно позивача був проведений у відповідності до вимог закону.

Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.6 даної Статті, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з ст..138 КАС України, Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. 2. Для встановлення обставин, зазначених у частині першій цієї статті, у судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, досліджуються письмові та речові докази, у тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що 22.01.2016 року приблизно о 14.30 годин він разом з ОСОБА_1 знаходився в приміщенні митниці по вул.. Руський в м. Чернівці, де разом приїхали на розгляд адміністративних протоколів складених відносно них працівниками митниці. Розгляд адміністративного протоколу не відбувся вийшов до них Жижій В.Й. якій вручив постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в яких було зазначено, що розгляд відбувся у їх відсутності. Після ознайомлення з даною постановою та з врахуванням їхніх зауважень постанова була змінена та зазначено, що розгляд відбувся у їх присутності. Їм ніхто не роз'яснював їх права та не вислуховували їх пояснення.

З протоколу про порушення митних правил №1618/40802/15 вбачається, що він складений 31 грудня 2015 року на пропускному пункті Порубна митного поста Вадул-Сірет Чернівецької митниці ДФС інспектором митниці Оленюк Михайло Анатолійовичем.

Протоколом встановлено, що 31.12.2015 року о 08.20 годин в зону митного контролю на виїзді по смузі зелений коридор в'їхав автомобіль марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 якій подав паспорт громадянина Румунії ОСОБА_1 НОМЕР_2 виданий 28.05.2015 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта виданого органами Румунії НОМЕР_2 від 28.05.2015 та наданої інформації Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо постійного місця проживання на території України ОСОБА_1, громадянин ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією й тією ж особою. Та в процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу НОМЕР_1 в період з 26.09.2015р. по даний час встановлено, що зазначена особа ввозила на митну територію України даний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина Румунії у двадцяти одному випадках. Маючи статус «резидента» за інформацією Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області, для перетину митного кордону ОСОБА_1 надавав паспортний документ громадянина Румунії ОСОБА_1.

В матеріалах адміністративного протоколу міститься інформація Управління СБУ в Чернівецький області адресована Начальнику ЧМ ДФС України Салагору М.М. від 24.12.2015 року за №75/2/1840 з якої вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України та одночасно має подвійне громадянство Румунії.

З постанови в справі про порушення митних правил №1618/40802/15 від 22 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним за ст..485 МК України і накладено адміністративне стягнення у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів а саме 1624534, 59 грн. ( один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі п'ятсот тридцять грн.. 90 коп.).

З оглянутого в судовому засіданні закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_1 судом встановлено, що він на протязі 2015 року виїхав та в'їхав на територію України 74 разів та перебував за межами України у приватних справах в загальному 47 днів на рік.

Згідно з п. 33 та 50 ст..4 Митного кодексу України 33) нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; резидентами є фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з абз. 10 ч.1 ст..1 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

З пояснень позивача та наданих сторонами доказами які сторонами не ставляться під сумнів їх належність та допустимість судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2, його сім'я (батьки) проживають в даному населеному пункті, його разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік не перевищував - 180 днів.

Отже суд вважає, що викладені докази у сукупності з зазначеними правовими нормами з однозначністю та достовірністю доказують те, що ОСОБА_12 безперервно проживає на території України та в розумінні п. 33 та 50 ст..4 Митного кодексу України є резидентом.

Диспозицією ст.485 МК України зазначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст..531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини

Згідно ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст..245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст..485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Підставою скасування зазначеної постанови, позивач вважає також той факт, що митним органом накладене на нього адміністративне стягнення за ПМП з порушенням ст..467 МК України строків накладення такого стягнення, оскільки правопорушення передбачене ст..485 МК України не є триваючим та вважається закінченим з моменту подання органу доходів і зборів митної декларації разом з тим, з такими висновками позивача повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст..522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469,477-481,485 цього Кодексу , - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст..485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно зясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення.

За змістом ст..491 МК України, Підставами для порушення справи про порушення митних правил є:1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у ч.1 ст.319 цього Кодексу;

З протоколу про порушення митних правил №1618/40802/15 від 31 грудня 2015 року вбачається, що Управління СБУ в Чернівецький області листом адресований начальнику ЧМ ДФС України Салагору М.М. від 24.12.2015 року за №75/2/1840 повідомляє, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України та одночасно має подвійне громадянство Румунії.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить нормативного визначення триваючого правопорушення, а тому для з'ясування характеру діяння з точки зору його продовжуваності в кожному конкретному випадку необхідно аналізувати динаміку спірних правовідносин.

Так, правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному, невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.

При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або не триваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів зупиняє правопорушення. Триваюче правопорушення продовжується після його юридичного закінчення.

Отже, Чернівецька митниця ДФС реалізувала своє право в складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 після 24.12.2015 року отримавши офіційну інформацію, щодо того що даний громадянин України з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру будучи резидентом України використовує при в'їзді та при виїзді паспорт громадянина Румунії, склавши адміністративний протокол про порушення митних правил №1618/40802/15 від 31 грудня 2015 року.

Згідно з ст..458 Митного кодексу України, Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Постанова про накладання адміністративного стягнення винесена 22 січня 2016 року, тобто суд вважає безпідставним твердження позивача та його представників про пропущення відповідачем двохмісячного строку передбаченого ст..38 КУпАП України, притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки питання притягнення щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються ст.467 МК України.

Суд також вважає, що твердження представників позивача що під час розгляду адміністративного протоколу була порушена процедура розгляду адміністративного протоколу чим були порушені права позивача суд вважає, що є надуманим і вважає обраним способом захисту позивача від накладеного на нього стягнення, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, так як його доводи в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують вину позивача за ст..485 МК України та спростовується наступним.

Згідно з ч.1 ст. 509 МК України, Посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може опитувати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також свідків, інших осіб.

Згідно з ст..525 МК України, Справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Згідно з ч.1 ст.522 МК України, Справи про порушення митних правил, передбачені ст..468-470,474,475,477-481,485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ст..523 МК України, Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже суд вважає, що зазначені правові норми у сукупності з викладеними доказами підтверджують що адміністративний протокол відносно позивача був розглянутий заступником керівника митниці за місцем знаходженням органу з дотриманням визначених законом процесуальних дій.

Суд оцінюючи пояснення сторін, надані сторонами докази та зазначені правові норми у своєї сукупності дійшов висновку, що правопорушення, за яке митною службою України складено 31 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил, полягає не в тому, що позивач як фізична особа перетинав кордон України на в'їзді по паспорту Румунії, а на виїзді по паспорту України, а в тому що маючи статус громадянина-резидента, громадянин України - позивач при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобілю іноземної реєстрації заявив митному органу України, що він є громадянином Румунії та нерезидентом, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезенні зазначеного транспортного засобу громадянином-резидентом складала суму 541511 грн. 53 коп..

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та вірним висновок що позивач будучи громадянином України маючи статус резидента з постійним місцем проживання та реєстрації в с. Черленівка, Новоселицького району, Чернівецької області, навмисно надав при перетині кордону на власному автомобілі с румунською реєстрацією паспорт громадянина Румунії для ухилення від сплати митних платежів, він усвідомлював протиправний характер своїх дій та бажав настання шкідливих наслідків.

Керуючись ст.ст. 7-11, 71 ч.3, 94, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, ст..1 Закону України «Про громадянство України», ст..4,467,469, 477-481,485,531 Митного кодексу України, ст..38,245,280 КУпАП, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області Жижиян Івана Євгенійовича, про скасування постанови від 22.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закриття адміністративної справи - відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Винницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Вівчар Г.А.