Справа № 826/27565/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про зобов'язання відповідача встановити розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян-пенсіонерів 1110 грн. згідно вимог Закону про бюджет України на 2015 рік, в якому буде встановлено, що з грудня 2015 року Кабмін підвищить (проіндексує) розмір прожиткового мінімуму на 17%, тобто з 949 грн. до 1110 грн. та про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви наступним чином: привести позовну заяву у відповідності до вимог статей 105-106 КАС України, надати докази обґрунтування своїх позовних вимог; надати нормативно-правове обґрунтування позовних вимог.

11 січня 2016 року від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про усунення недоліків адміністративного позову, в якій позивач збільшив свої позовні вимоги, а саме: просив зобов'язати Кабінет Міністрів України встановити розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян-пенсіонерів 1568 грн. згідно вимог Закону про бюджет України на 2015 рік, в якому буде встановлено, що з грудня 2015 року Кабмін підвищить (проіндексує) розмір прожиткового мінімуму на 46%; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивачем не було виконано вимог ухвали про залишення адміністративного позову без руху.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення як таке, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Водночас, позивачем було заявлено клопотання про виклик в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, виходив с того, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 КАС України, а саме не надано доказів в обґрунтування позовних вимог та не наведено нормативно-правового обґрунтування позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 108 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не лише зазначаються недоліки позовної заяви, а й визначається спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Водночас, необхідно звернути увагу, що виявлені недоліки позовної заяви і спосіб їх усунення мають бути чіткими і зрозумілими.

Натомість, суд першої інстанції не зазначив яким саме чином позивач повинен привести позовну заяву у відповідність до вимог статей 105-106 КАС України, а лише формально зазначив про вказані недоліки без конкретних на то підстав, що на думку суду апеляційної інстанції є порушенням норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Водночас, за приписами ч. 4 ст. 11 КАС України, судом вживаються передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (ч. 2 ст. 69 КАС України).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч. 6 ст. 71 КАС України).

Позивачем на виконання ухвали суду першої інстанції було надано низку документів, які, на його думку, обґрунтовують позовні вимоги. Що стосується інших документів, колегія суддів зазначає, що вони можуть витребовуватись судом при розгляді справи по суті з власної ініціативи або за клопотанням сторін.

При цьому, судом першої інстанції повинні враховуватися положення ст. 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист.

Однак, вказані норми чинного законодавства також не були враховані судом першої інстанції при винесенні ухвали про повернення позовної заяви.

Що стосується зобов'язання позивача надати нормативно-правове обґрунтування позовних вимог, колегія вважає за необхідне звернути увагу, що стаття 106 КАС України взагалі не містить таких вимог до позовної заяви, а тому висновок суду першої інстанції є помилковим в цій частині.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні клопотання про виклик свідків до суду апеляційної інстанції, оскільки позивачем не визначено які саме пояснення та докази ці свідки мають надати та чи мають відношення ці пояснення до предмету апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 165, 195, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 січня 2016 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Н.Е.Старова

суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.