Справа № 2а-30/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року м.Кузнецовськ

о 12 годині 05 хвилин

Кузнецовський міський суду Рівненської області в особі:

- головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Корнійчук Ю.М.,

- позивача - ОСОБА_1,

- представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності незаконною, перерахунок пенсії та її виплату, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: визнати незаконною відмову відповідача у переведенні на пенсію, передбачену Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та її перерахунку; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести з 31 липня 2009 року перерахунок пенсії та виплатити її відповідно до ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначивши середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за календарний місяць роботи на Чорнобильській АЕС, у період з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року з додаванням до заробітку на основній роботі; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 31 липня 2009 року, збільшивши пенсійну виплату на 1 % заробітку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити її; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати з 02 січня 2009 року розмір додаткової пенсії, передбаченої ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та виплатити її із врахуванням всіх підвищень.

В подальшому під час розгляду справи позивач змінив позовні вимоги і просив суд: визнати незаконною відмову відповідача у перерахунку пенсії; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок пенсії та виплатити її, починаючи з 31 липня 2009 року по теперішній час, відповідно до ч.З ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначивши середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за календарний місяць роботи на Чорнобильській АЕС, у період з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року з додаванням до заробітку на основній роботі; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, як особі віднесеній до категорії 2, починаючи з 02 січня 2009 року до моменту ухвалення судом першої інстанції судового рішення, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальних пенсій за віком, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та виплатити її за 2009 рік в сумі 918 грн. 90 коп.

З врахуванням таких змін позовних вимог 25 січня 2010 року суд закрив провадження в адміністративній справі в частині вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконою відмови управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в переведенні на пенсію, передбачену Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 31 липня 2009 року, збільшивши пенсійну виплату на 1 % заробітку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити її, про що прийнято відповідну ухвалу суду.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював на території радіоактивного забруднення. Всього за цей період часу отримав заробітну плату у розмірі 1124 карбованців. Покликаючись на вимоги ч.ч.2, 3 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ОСОБА_1 вважає, що середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії -відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за його бажанням повинен визначатися за календарний місяць, в який він працював на території радіоактивного забруднення - в зоні відчуження, з додаванням до заробітку на основній роботі. І визначена таким чином пенсія на думку позивача повинна становити не менше 2312 грн. 74 коп. Однак, його заява, подана у липні 2009 року, управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області залишена без задоволення. Відповідач до цього часу відповідного перерахунку пенсії не провів.

Окрім цього, ОСОБА_1 стверджує, що відповідно до вимог ч.І ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинна бути призначена у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, що складає ЗО процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У судовому засіданні позивач підтримав вказані вимоги повністю з врахуванням наведених змін та просив суд їх задоволити. В наданих суду поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що до виходу на пенсію він понад 12 місяців підряд в період з 1980 року до 1998 року працював на території м.Кузнецовськ Рівненської області, що є територією посиленого радіоекологічного контролю.

Представник відповідача - ОСОБА_2 не визнав позовних вимог ОСОБА_1, вказавши на їх безпідставність і необґрунтованість. Згідно доводів представника управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і проживав та працював понад 12 місяців підряд в м.Кузнецовськ Рівненської області, яка теж є територією радіоактивного забруднення, тому відповідно до вимог ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в даному випадку середньомісячний фактичний заробіток позивача для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. ОСОБА_2 зазначив, що обчислення пенсії ОСОБА_1 за таких обставин згідно з ч.2 ст.27 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за двоскладовою формулою призведе до зменшення розміру пенсійної виплати. Представник відповідача підтримав також заперечення управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області проти позову ОСОБА_1 в частині перерахунку і виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, як особі віднесеній до категорії 2. ОСОБА_2 пояснив, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначена та виплачена позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 в розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. З наведених підстав представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вважає дії відповідача, які оспорюються ОСОБА_1, правомірними.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - категорія 2, що підтверджується посвідченням серії А №225910, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 15 грудня 1992 року, та посвідченням серії А №001355, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 10 листопада 2009 року. Згідно з посвідченням серії АД №037111, виданим управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 25 березня 2009 року, та матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та отримує пенсію за віком з 03 січня 2009 року.

Довідки дочірнього підприємства Західно-Українського монтажного управління ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" від 29 травня 2009 року №10 і від 29 липня 2009 року №783 свідчать, що позивач працював з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року в дочірньому підприємстві Західно-Українського монтажного управління ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" на роботах, даючих право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком №1, і його заробіток складав: у червні 1986 року - 0,00819 грн., у липні 1986 року - 0,00305 грн.

У судовому засіданні позивач і представник відповідача визнали, що до виходу на пенсію ОСОБА_1 понад 12 місяців підряд працював на території м.Кузнецовськ Рівненської області, що є територією радіоактивного забруднення. Дана обставина згідно з ч.З ст.72 КАС України звільняється від доказування, оскільки проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо її достовірності та добровільності її визнання. Підтвердженням вказаної обставини є відомості паспорту серії СР №073133, виданого Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 22 липня 1996 року, з яких слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 листопада 1980 року до теперішнього часу, а також матеріали пенсійної справи.

03 серпня 2009 року позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із письмовою заявою від 31 липня 2009 року (вхідний -№Л-64), в якій просив відповідача з 31 липня 2009 року провести перерахунок пенсії і виплатити її відповідно до ч.З ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначивши середньомісячний заробіток за календарний місяць роботи на Чорнобильській АЕС у період з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року з додаванням до заробітку на основній роботі, та провести перерахунок розміру додаткової пенсії, передбаченої ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і виплатити її з врахуванням всіх підвищень. Листом від 14 серпня 2009 року №1850/Л-64 відповідач відмовив ОСОБА_1 в задоволенні його вимог, покликаючись на ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанову Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також на ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області від 25 січня 2010 року №166/07 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахована і виплачена ОСОБА_1 складає 74 грн. 70 коп. протягом січня 2009 року - жовтня 2009 року і 85 грн. 95 коп. протягом листопада і грудня 2009 року.

За таких встановлених обставин позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності незаконною, перерахунок пенсії та її виплату підлягає частковому задоволенню.

Такий висновок суду грунтується на наступних підставах.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У разі обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Отже, наведена правова норма передбачає можливість визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі, як того просить позивач, лише за умови, що особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше місяця.

В даному випадку ОСОБА_1 пропрацював на територіях радіоактивного забруднення понад 12 місяців підряд, зокрема: протягом 1980 року - 1998 року на території м.Кузнецовськ Рівненської області, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", віднесено до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому за таких обставин підстави для визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 за календарний місяць за період роботи з 10 червня 1986 року до 05 липня 1986 року з додаванням до заробітку на основній роботі відсутні. Відповідач правильно нарахував і виплатив державну пенсію позивачу. Отже, підстав для здійснення перерахунку і виплати державної пенсії, призначеної ОСОБА_1, немає. В задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Відповідно до ст.51 цього Закону в редакції Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", чинній до дня ухвалення рішення Конституційним Судом України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 по справі 1 -28/2008, особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, прийнятим по справі 1-28/2008, вказану норму в редакції Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано неконституційною. З дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 22 травня 2008 року, зазначені положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратили чинність.

Вищевказане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 по справі 1-28/2008 чинною є попередня редакція ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з якою особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, - немає. Тому положення ч.З ст.28 цього Закону не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, визначених із застосуванням вказаного розміру.

До того ж ч.З ст.46 Конституції України гарантує, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Оскільки ОСОБА_1 слід визначати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму - відповідач зобов'язаний був провести позивачу відповідний перерахунок додаткової пенсії.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, застосуванню підлягає ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у вказаній редакції, а не постанова Кабінету Міністрів України „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28 травня 2008 року №530, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Не є правильною й позиція управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, що ґрунтується на ст.62 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки надання законодавцем права Кабінету Міністрів України визначати порядок здійснення роз'яснення порядку застосування цього Закону не означає, що останній при цьому може допустити звуження змісту та обсягу прав позивачки, встановлених цим же Законом. А ч.І ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" надає Кабінету Міністрів України лише право на підвищення конкретних розмірів пенсій відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.51, 57 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.2, 6 ст.71, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.І-З ст.160, ст.ст.161- 163, ч.ч.1-3 ст.186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності незаконною, перерахунок пенсії та її виплату задоволити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 03 січня 2009 року до 29 січня 2010 року в розмірі 30 (тридцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, що складає 30 (тридцять) процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок пенсії -відмовити за їх безпідставністю.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.І.Горегляд