Справа № 813/5799/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р. Справа №876/12407/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Мисак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі №813/5799/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.10.2015 року звернувся в суд з адміністративним до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 26.12.2013 року та визнати протиправним та скасувати наказ №2613 від 31.12.2013 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Наказом ГУ МВС України у Львівській області №2516 від 12.12.2013 року «Про призначення службового розслідування», призначено службове розслідування з приводу розпочатого кримінального провадження №0000041.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом повідомлення про підозру прокуратурою Львівської області працівників СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 26.12.2015 року, згідно якого на оперуповноваженого СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

31.12.2013 року ГУ МВС України у Львівській області винесено наказ №2613 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС», в якому на оперуповноваженого СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач стверджує, що дізнався про висновок службового розслідування від 26.12.2013 року та наказ №2613 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС» від 31.12.2013 року, лише 07.08.2015 року при ознайомленні з повним текстом постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року у справі №813/7937/14, в якій оскаржував наказ ГУ МВС України у Львівській області №29 о/с від 27.01.2014 року.

Як видно з матеріалів справи, а саме з копії оскаржуваного в даній адміністративній справі наказу №2613 від 31.12.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, позивача було ознайомлено з даним наказом 16.01.2014 року. Вказане підтверджується його особистим підписом із зазначенням дати ознайомлення.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов подано позивачем з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, що передбачено ст. 100 КАС України.

Крім цього, колегія суд зазначає, що про складання оскаржуваного висновку службового розслідування та прийняття наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення позивачу було відомо ще в січні 2014 року.

На підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що перебуває у Львівській установі виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області №19 з 11.12.2013 року, тому не мав можливості вчасно звернутися до суду з даним позовом.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що перебування позивача у вказаній установі не перешкоджало йому неодноразово звертатися до Львівського окружного адміністративного суду з позовними заявами від 01.09.2015 року № 813/4996/15 (суддя Кравців О.Р.), від 06.10.2015 року № 813/5718/15 (суддя Мартинюк В.Я.)., від 19.06.2014 року № 813/4342/14 (суддя Мричко Н.І.), від 20.11.2014 року № 813/7937/14 (суддя Сасевич О.М.) та різного роду клопотаннями, яких з дня відкриття провадження у справі № 813/5799/15, тобто з 16.10.2015 року, надійшло до матеріалів справи 6 шт.: 22.10.2015 року, 30.10.2015 року, 02.11.2015 року, 02.11.2015 року, 02.11.2015 року, 16.11.2015 року.

Крім того, як випливає з відповіді начальника ЛСІ №19 полковника внутрішньої служби Гальчишака Б.С. №10/19-6/6742 від 02.12.2015 року, ОСОБА_1 ознайомлено з правами та обов'язками ув'язнених, передбаченими наказом МЮ України №460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України».

Також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач фактично визнав, що на аркуші наказу може бути і його підпис.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач мав можливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений для цього законом строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суд не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі №813/5799/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 13.03.2016р.