Справа № 820/801/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2016 р. № 820/801/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про скасування постанов відповідача від 20.06.2014 р. у ВП № 43794617 та від 20.06.2014 р. у ВП № 43794721 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, оскаржувані постанови прийняті без з'ясування усіх обставин та всупереч вимогам діючого законодавства, чим порушені його права, свободи та інтереси, що потребує судового захисту.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що оскаржувані постанови є такими що прийняті у відповідності до вимог діючого законодавства України, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб на підставі наявних в ній доказів у письмовому провадженні, згідно до приписів ч. 6 ст. 128 КАСУ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Зміївського районного суду Харківської області від 09.04.2014р. у справі №621/73 3/14-ц (провадження №3/621/640/14) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави сумі 85 грн., а також до Державного бюджету України стягнуто судовий збір в сумі 36,54 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що про наявність зазначеного судового рішення позивачу відомо не було, оскільки він отримував судової повістки про виклик, а також копії даного судового рішення.

Як свідчать докази у справі, 22.01.2016 р. під час оформлення правочину у нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Молодчої Г.М. ОСОБА_1 дізнався про наявність зареєстрованих щодо мене заборон відчуження рухомого майна (арешт рухомого майна) на суму 69,19 грн. та 122,50 грн., що накладені державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Крижановською Ю.С. постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 20.06.215р. №43794617 та державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Кульшань В.О. постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 20.06.215р. №43794721 відповідно.

Так, будь - яких документів від Фрунзенського ВДВС ХМУЮ, в тому числі і інформації про накладені публічні обтяження позивач не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2016 р. через свого представника позивач ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень №181/12 та 182/12 та з'ясував, що їх відкрито та вчинені відповідні дії саме на виконання Постанови Зміївського районного суду Харківської області від 09.04.2014р. у справі №621/733/14-ц (провадження №3/621/640/14).

З наведеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору враховує наступні обставини та нормативні положення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживаю за адресою АДРЕСА_1 (Московський район м. Харкова), про що прямо зазначено в постановах від 12.06.2014 р. про відкриття виконавчих проваджень ВП №43794721 та ВП№43794617.

Отже, зазначені виконавчі провадження Фрунзенським ВДВС ХМУЮ відкриті із порушенням ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно всі подальші виконавчі дії проведені із порушенням закону.

Як зазначено вище, в порушення вимог ч.5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" оскаржувані постанови позивач не отримував, а матеріали виконавчих проваджень не містять в собі доказів надсилання на адресу позивача та вручення йому копій зазначених постанов.

Тобто. внаслідок таких дій органу виконавчої служби позивач був позбавлений можливості виконати судове рішення добровільно у визначений законом строк.

Так, в подальшому в матеріалах виконавчих проваджень ВП №43794721 та ВП№43794617 містяться постанови датовані 20.06.2014 р. про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 8,50 грн. та 3,65 грн. відповідно, які обґрунтовані тим, що боржником у наданий державним виконавцем строк до 19.06.2014 р. добровільно рішення суду не виконав.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір стягується у разі невиконання боржником відповідного рішення добровільно у визначений державним виконавцем строк. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк в порядку, встановленому законом.

Одночасно 20.06.2014 р. у виконавчих провадженнях ВП №43794721 та ВП№43794617 ухвалені постанови про накладення арешту на майно позивача та заборону на його відчуження з обґрунтуванням не виконанням боржником рішення суду, постанови ухвалені про арешт майна в межах сум стягнення 122,50 грн. та 69,19 грн. відповідно.

Копії зазначених постанов також, на адресу позивача не надходили, а матеріали виконавчих проваджень, не містять інформації про дату їх направлення та/або вручення.

Окрім того, під час ознайомлення із матеріалами виконавчих проваджень позивачу стало відомо, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна зазначені постанови надійшли 21.09.2015р. о 15:56:52 (витяг №47904376) та 21.08.2015р. о 10:26:19 (витяг №47723721) відповідно, в той час як ще 06.08.2015р. державним виконавцем ухвалені постанови про повернення виконавчого документу стягувану, тобто майно заарештовано вже після закінчення виконавчих дій за виконавчими провадженнями проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 04.11.2010 р. державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державних органів виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У ч. 2 ст. 71 КАСУ, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів в обгрунтування законності прийнятих рішень, що є предметом спору у цій справі, а тому у суду відсутні підстави вважати їх правомірними, у зв"язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1102,41 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162, 181, 185 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.06.2014 р. у виконавчому провадженні №43794617 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме: накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, в межах суми стягнення 69,19 грн.

Скасувати постанову Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.06.2014 р. у виконавчому провадженні №43794721 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме: накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, в межах суми стягнення 122,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_1 (61153, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,42 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17.03.2016 р.

Суддя Самойлова В.В.