Справа № 22-а/0690/7491/11
Суддя: Заполовський В. Й.
Дата ухвалення: 2012-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів : Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання Порохня М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання встановлення розміру пенсії відповідно до чинного законодавства за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирській області на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2010 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування вимог зазначала, що є інвалідом 1 групи і віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто має захворювання, повязане з аварією на Чорнобильській АЕС та отримує державну пенсію, виплата якої передбачена статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року.

Посилаючись на те, що розмір призначеної основної пенсії не відповідає розмірам, передбаченим цим Законом та на відмову відповідача привести її у відповідність з вимогами Закону, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 121911 грн.10 коп. недоплаченої пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року та зобовязати відповідача у подальшому проводити виплату вказаних коштів у відповідності із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

_____________________________________________________________________________

Справа № 22а/7491/11 Головуючий в суді 1 інст.: ОСОБА_2

Категорія 98 Суддя - доповідач: Заполовський В.Й.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 74 020 грн.33 коп. недоплаченої пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року та зобовязано відповідача у подальшому проводити виплату вказаних коштів у відповідності із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнуто з відповідача на користь позивача 120 грн. судових витрат.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області посилаючись на неправильне застосування судом матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати.

Зокрема, апелянт зазначає, що Законами України «Про державний бюджет …» на 2007-2010 роки не було передбачено коштів на фінансування даних виплат в розмірах, визначених Законом України № 796 від 27 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області в межах наданої компетенції у відповідності до вимог законодавства не порушувало права та законні інтереси позивача, оскільки виплачувало йому пенсію в межах бюджетних коштів та у відповідності із чинним законодавством. Крім того, апелянт вважає, що він є неналежним відповідачем по справі, на що уваги не звернув суд першої інстанції. Також, суд порушив норми процесуального права, стягуючи конкретні грошові кошти із відповідача.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Справа в апеляційному суді розглядається у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до абз.4 п.1 Закону України №2748 від 02 грудня 2010 року „Про внесення змін до розділу 12 „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій та статус суддів", щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні суди у справах, щодо спорів, в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства, закривають провадження за правилами Цивільного процесуального Кодексу України та розглядають їх у порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 1 групи, відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він одержує державну пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону„Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 зазначеного Закону, призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1-й групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм обрахунку пенсії позивачу виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому, суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, а його висновок, що при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, і з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, є обґрунтованим.

Доводи управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області щодо правомірності його дій у зв'язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачу коштів, передбачених ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд першої інстанції допустив помилку, визначивши та стягнувши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Також необгрунтовано суд зобовязав відповідача у майбутньому вчиняти певні дії, оскільки це суперечить вимогам ст. 159 КАС України.

Судом при ухваленні рішення, не було приділено належну увагу питанню дотримання позивачкою вимог статей 99, 100 КАС України, якими передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тому, необґрунтовано суд визнав неправомірними дії відповідача починаючи з 22 травня 2008 року, оскільки позивач звернувся до суду лише 14 червня 2010 року, то строк звернення за захистом порушеного права слід рахувати з 14 червня 2009 року.

Враховуючи вище викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2010 року скасувати і постановити нове.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсійного забезпечення у відповідності до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як особі яка проживає на території радіоактивного забруднення, як інваліду 1 групи, потерпілому 1 категорії, внаслідок аварії на ЧАЕС, в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком, передбачене ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 14 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року з врахуванням виплачених коштів за вказаний період.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді