Справа № 2а-620/2010
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Крюківський районний суд м.Кременчука
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

Головуючого судді Демиденка І.О.,

При секретарі Коптяєвій Т.М.,

За участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кобеляцької окремої роти ДПС ДАІ, за участю третьої особи інспектора ДПС Кобеляцької окремої роти ДПС ДАІ ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить постанову серії ВІ № 156305 від 04.08.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення визнати протиправною та скасувати.

В судове засідання, позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 04.08.2010 року о 7.00 год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався з м. Кременчука в м. Харків зі швидкістю 70 км./год., згідно приладу для вимірювання швидкості руху на його транспортному засобі позаду іншого автомобіля. В с. Андрійки Кобеляцького району він був зупинений інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС ОСОБА_3, який повідомив, що ОСОБА_2 перевищив встановлену швидкість руху та продемонстрував йому прилад «Радіс» № 2235, на якому була зафіксована швидкість нібито його автомобіля, що становила 85 км./год.. Із зазначеним позивач не погодився, оскільки в той момент в обох напрямкам рухалася велика кількість автомобілів, а доказів, які б підтверджували, що зафіксована швидкість саме його автомобіля інспектор не надав. Однак, вказані заперечення інспектор проігнорував, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУПАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн..Із зазначеною постановою позивач не згодний з наступних підстав: по-перше, він рухався позаду іншого автомобіля і, таким чином, підтвердити, що швидкість виміряна приладом «Радіс № 2235» належить саме його автомобілю неможливо; по друге, відповідач не надав йому документів на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу «Радіс № 2235»; по третє,в даному випадку записи в протоколі та постанові свідчать про те, що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 85 км./год.,однак згідно показів приладів автомобіля позивача він рухався зі швидкістю 70 км./год., а тому записи здійснені на підставі даних приладу «Радіс» вважає хибними. Виходячи з викладеного, постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Відповідач Кобеляцька окрема рота ДПС ДАІ свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заперечення, в якому проти задоволення позову заперечив та просив справу розглянути без участі їхнього представника. У заперечені зазначив, що 04.08.2010 року інспектором ДПС ОСОБА_3 дистанційним вимірювачем швидкості «Радіс» № 2235, був виявлений факт порушення правил дорожнього руху, а саме: водій автомобіля НОМЕР_1, перевищив дозволену швидкість руху, чим порушив п.12.4 ПДР. Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів ДПС,під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП водіями та пішоходами. До них належать: перевищення встановленої швидкості руху. На підставі зазначеного, інспектор ДПС склав протокол про адміністративне правопорушення. Під час складення протоколу, порушнику були розясненні його права і обовязки, про що свідчить його підпис в протоколі. На підтвердження перевищення швидкості, позивачу було предявлено покази технічного приладу « Радіс» № 2235. Зазначений прилад пройшов метрологічну повірку, що підтверджується відповідним свідоцтвом, чого не можна сказати про спідометр, оскільки він не проходить регулярної повірки в органах держстандарту, похибка виміру невідома, тому його показання є недостовірними та такими, що залежать від технічної справності приладу, діаметру та показника тиску в колесах. Враховуючи вимоги чинного законодавства, інспектором ДПС була винесена постанова відносно ОСОБА_2 по справі про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. Копія зазначеної постанови та протокол були відразу вручені позивачу. Що стосується доказів, відповідно до ст. 251 КУпАп доказами по справі є будь які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, а також показаннями технічних приладів. Дистанційний вимірювач швидкості «Радіс» являється технічним приладом і його використання не суперечить чинному законодавству. Згідно ст. 71 ч.1 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Позивач свої вимоги не довів та нічим не може підтвердити те, що ним було допущено порушення ПДР. Крім того вимоги позивача про визнання постанови протиправною є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 293 КУпАП, яка визначає вичерпний перелік рішень, які приймаються за результатами розгляду скарг на постанови, визнання постанови протиправною до зазначеного переліку не відноситься.

Виходячи з викладеного та враховуючи те,що ОСОБА_2 дійсно було вчинено правопорушення в задоволенні його позову просить відмовити.

Інспектор ДПС Кобеляцької окремої роти ДПС ДАІ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, 04.08.2010 року інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС ДАІ підпорядкованої ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно зазначеної постанови, 04.08.2010 року о 07.00 год. в с. Андрійки, яке позначене дорожнім знаком 5.45 ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 25 км/год. та рухався зі швидкістю 85 км./год., що було зафіксовано приладом «Радис» № 2235.

Відповідно до свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/0967673 від 13.10.2009 року,яке дійсне до 13.10.2010 року, дистанційний вимірювач швидкості «Радис» № 2235 визнаний таким, що придатний до застосування.

Згідно з поясненнями позивача, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 004743, він з протоколом не згодний, оскільки рухався зі швидкістю 70 км./год..

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Оскільки відповідач факт руху позивача зі швидкістю зазначеною у протоколі про адміністративні правопорушення, а саме - 85 км./год. не довів, свідків, які б могли підтвердити зазначений факт не залучив, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 70 км/год. та перевищив дозволену швидкість руху на 10 км./год. Відповідно до ст.122 ч.1 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Оскільки позивач перевищив швидкість руху на 10 км./год., відповідальність за вищезазначені дії Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена, отже,суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2, відсутній склад правопорушення.

Крім того, в постанові про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності вказано, що підставою для її складення стали дані зафіксовані приладом «Радіс» 2234.

Відповідно до п. 20.4. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС № 111 від 27.03.2009,на кожний технічний засіб чи прилад, який використовується підрозділом ДПС, заводиться окремий журнал обліку використання технічних приладів та технічних засобів. Він заповнюється командиром підрозділу ДПС, що видав прилад досвідченому підлеглому працівнику в справному стані.

Згідно п.20.5.вищевказаної інструкції,керівництвом підрозділу ДПС щозміни проводиться звірка інформації електронного носія спеціального технічного засобу вимірювання швидкості руху з фактичною кількістю складених протоколів та постанов по справі про адміністративне правопорушення за перевищення встановленої швидкості руху.

Однак, доказів, які б свідчили про фіксування приладом «Радіс» 2235 саме такої швидкості руху автомобіля ОСОБА_2 відповідач не надав.

Відповідно до ч.2 ст.71 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Оскільки відповідач ніяких доказів, що підтверджують рух позивача зі швидкістю 85 км./год. в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.45 не надав, суд керується доказами наданими позивачем та приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити, постанову серії ВІ № 156305 від 04.08.2010 року винесену інспектором ДПС першого взводу ДПС, ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає рішення про скасування постанови.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.11,71,158,160,161,162 КАС України ст.ст.33,293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову серії ВІ № 156305 від 04.08.2010 року винесену інспектором ДПС першого взводу ДПС, ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП - скасувати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Демиденко