Справа № 821/2253/15-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/2253/15-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравець О.О.
судді -Домусчі С. Д.
судді - за участю секретаря Коваля М.П. Курманової І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіде" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіде" до Реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції, за участю третіх осіб - пансіонату "Лазурний Збруч", товариства з обмеженою відповідальністю Пансіонат "Збруч" про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрвіде" звернулося до суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції , та просило скасувати рішення від 18.06.2014 р. №13866443 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; зобов'язати відповідача надати уповноваженій особі ТОВ "Юрвіде" витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " № 1952-IV від 01.07.2004 року (надалі - закон України № 1952-IV від 01.07.2004 року) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868(надалі- Порядок № 868) та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141(надалі Порядок № 1141) .

Згідно ч.4 ст.9 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно п.8 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 11 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна. У разі коли право власності на житловий будинок, будівлю або споруду набувається одночасно з набуттям у відповідної заінтересованої особи речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 11 цього Порядку, одну заяву щодо таких об'єктів. У разі проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 11 цього Порядку, заяву про державну реєстрацію права власності на таке майно та заяву про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

Згідно п. 15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п.4 Порядок № 1141ведення Державного реєстру прав передбачає:

1) реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав (далі - база даних про реєстрацію заяв і запитів);

2) пошук відомостей у Державному реєстрі прав;

3) оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно;

4) відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього;

5) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав;

Судом 1-ої інстанції було встановлено , що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2013р. індексний номер 7622756 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрвіде" станом на вказану дату було власником об'єкта нерухомого майна "будівлі та споруди пансіонату "Збруч", розташованого за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 4". Право власності на вказане майно за ТОВ "Юрвіде" зареєстроване державним реєстратором Скадовського РУЮ Бабичем В.В. 05.08.2013р., підставою виникнення права власності вказане свідоцтво про право власності серія та номер 7622571 від 06.08.2013р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна .

ТОВ "Юрвіде" набуло право власності на зазначене майно у зв'язку із внесенням до статутного капіталу ТОВ "Юрвіде" внеску від ТОВ Пансіонат "Збруч", а саме: нерухомого майна - будівлі та споруди що знаходяться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 4, на загальну суму 10527565,00 грн., згідно свідоцтва на право власності серія номер 386056 від 09.02.2013р.

ТОВ Пансіонат "Збруч" у свою чергу набуло вказане майно від Пансіонату "Збруч", як повний правонаступник, створений на базі майна цілісного майнового комплексу Пансіонату "Збруч", як було зазначено у преамбулі статуту ТОВ Пансіонат "Збруч" на момент його реєстрації 15.05.2012р.

Рішенням Господарського суду Херсонської області 17.06.2013р. по справі № 923/466/13 , яке набрало законної сили на підставі постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2013р. , визнано недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю Пансіонат "Збруч" (ідентифікаційний код 38073269), зобов'язано Скадовську районну державну адміністрацію Херсонської області в особі Державного реєстратора скасувати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат "Збруч" (ідентифікаційний код 38073269), витребувати з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю Пансіонату "Збруч" (ідентифікаційний код 38073269, адреса - 75722, Херсонська область, Скадовський район, вул. Курортна, 4) на користь Пансіонату "Лазурний Збруч" (ідентифікаційний код 22735630, адреса - 21000, м. Вінниця, вул. Соборна, 52, поштова адреса - 75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Радянська, 12, оф. 3) цілісний майновий комплекс пансіонату "Збруч", розташований по вул. Курортній, 4 в смт Лазурне Скадовського району Херсонської області.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області у справі № 923/466/13 від 07.11.2013р. суд роз'яснив, що рішення господарського суду Херсонської області від 17.06.2013р. у справі № 923/466/13 в частині витребування цілісного майнового комплексу пансіонату "Збруч", розташованого по вул. Курортній, 4 в смт. Лазурне Скадовського р-ну Херсонської області, з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Пансіонат "Збруч" на користь пансіонату "Лазурний Збруч" є підставою для здійснення державної реєстрації права власності позивача на вказаний майновий комплекс.

18.06.2014р. державний реєстратор Скадовського РУЮ Бабич Владислав Володимирович розглянув заяву від 29.04.2014р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, серед яких довідка та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо пансіонату "Лазурний Збруч", ідентифікаційний код 22735630; державний акт на право постійного користування землею пансіонату "Збруч", площею 3,1 га серія ІІ - ХС № 000148; рішення господарського суду Херсонської області від 17.06.2013р. у справі № 923/466/13; постанова Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2013р. у справі № 923/466/13; ухвала Вищого господарського суду України від 25.09.2013р. № 923/466/13; ухвала про роз'яснення судового рішення господарського суду Херсонської області від 07.11.2013р. у справі № 923/466/13.

За результати розгляду заяви та доданих до неї документів, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2014р. № 13866443, відповідно до якого провів державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на цілісний майновий комплекс пансіонату "Збруч" з реєстраційним номером , що розташований: Херсонська область, Скадовський район, смт Лазурне, вул. Курортна, 4 за суб'єктом пансіонат "Лазурний Збруч", податковий номер 22735630.

На підставі вказаного рішення до Державного реєстру був внесений наступний запис: "Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: ; об'єкт нерухомого майна: будівлі та споруди пансіонату "Збруч"; адреса: Херсонська область, Скадовський район, смт Лазурне, вул. Курортна, 4; номер запису про право власності: 6053773; дата, час державної реєстрації: 29.04.2014 08:57:36; державний реєстратор: Бабич Владислав Володимирович, реєстраційна служба Скадовського районного управління юстиції Херсонської області; підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер № 923/466/13, виданий 17.06.2013р., видавник: господарський суд Херсонської області, ухвала суду, серія та номер № 923/466/13, виданий 17.06.2013р., видавник: господарський суд Херсонської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 13866443 від 18.06.2014р. 15:18:08; форма власності: приватна; розмір частки: 86/100; власник: Пансіонат "Лазурний Збруч", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01004, м. Київ, віл. Горького, 23В".

У зв'язку із проведенням державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна: будівлі та споруди пансіонату "Збруч", що розташований: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, 4 за суб'єктом Пансіонат "Лазурний Збруч", державним реєстратором прийняте рішення від 18.06.2014р. індексний номер 13862365, яким скасовано право власності на вказане майно ТОВ "Юрвіде".

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно п.5) ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили , поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно із ст.ст. 3 та 4 Закону № 1952-IV право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно з ч.7.ст.15 Закону України, від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Згідно п.35 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 у випадках, установлених законодавством, державний реєстратор за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень оформляє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування

Згідно ст.24 Закону України, від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їхобтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усуненоо бставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершенного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, не може здійснюватися у разі, якщо об'єкт нерухомого майна розміщений у межах території, на якій діють два і більше органів державної реєстрації прав, одним з таких органів на вибір заявника, а також у разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, не може здійснюватися у разі наявності помилки в Державному земельному кадастрі, яка виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів).

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно п.12 Порядку № 1141 під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Згідно ст.30 Закону України, № 1952-IV Державні реєстратори, державні кадастрові реєстратори, нотаріуси, державні виконавці за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Шкода, завдана органом державної реєстрації прав, державним реєстратором, державним кадастровим реєстратором, нотаріусом, державним виконавцем фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов'язків, підлягає відшкодуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом.

Згідно із висновком ,зробленим у Постанові ВСУ від 11 листопада 2015 року № 21-2958а15, який в порядку ст.244-2 КАС України є обов'язковим для суду ,орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав.

Згідно ст.18 Закону України, від 15.05.2003, № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"( в ред..діючої на момент виникнення правовідносин) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Апеляційний суд частково погоджується із висновком суду 1-ої інстанції ,щодо відсутності підстав для задоволення позову , але вважає ,що Реєстраційна служби Скадовського районного управління юстиції не буда належним відповідачем у справі щодо зобов'язання зареєструвати право власності на зазначене майно, так як тільки безпосередньо державним реєстратором приймається рішення та вносяться записи до Державного реєстру прав про державну реєстрацію права власності та обтяжень , що може бути предметом оскарження згідно ч.2 ст.30 Закону України, № 1952-IV, який не був , залучений до участі у справі судом 1-ої інстанції ,у якості співвідповідача, що ж стосується органу державної реєстрації прав - то він може бути відповідачем тільки у справах щодо відшкодування шкоди згідно ч.3 ст.30 Закону України, № 1952-IV.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду .

Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції справа по-суті вирішена правильно, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, та неналежним мотивуванням та доходить до висновку, що є підстави для зміни постанови суду 1-ої інстанції , а апеляційну скаргу слід задовольнити частково , змінивши мотивувальну частину постанови 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.2 ч.1. ст.198, 201, ч.2 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрвіде" - задовольнити частково , а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - змінити, та вказати у мотивувальній частині судового рішення ,що підставою для відмови у позові є звернення до неналежного відповідача.

В інший частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.

.