Справа № 826/17049/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелінг»

про

стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелінг» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 671,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог законодавства по сплаті страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків у встановлені строки, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість.

Під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду 20.11.2015 надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач заперечень чи інших матеріалів не надав, явку свого представника до судових засідань не забезпечив. Ухвала про відкриття провадження у справі та повістка про виклик у судові засідання на 18.11.2015, 23.12.2015 повернулися до суду без вручення адресату з незалежних від суду причин, у зв'язку з чим та відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважаються врученими належним чином.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття відповідача до суду, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 23.12.2015 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелінг» перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві подано розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за І півріччя 2009 року, згідно якої сума несплачених платежів становить 671,09 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон № 1105-XIV) страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи, а страховиком - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Об’єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров’я та працездатність.

Відповідно до статті 7 Закону № 1105-XIV роботодавцем вважається: власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю; власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародних), філії або представництва, який використовує найману працю, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Пункт другий частини другої статті 45 Закону № 1105-ХІV передбачає, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Пунктом 2.1 постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 листопада 2010 року №31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» встановлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року №36 (далі – Інструкція).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, установленого законом, залежно від класу професійного ризику виробництва, до якого віднесено страхувальника.

Нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду (пункт 4.13 Інструкції).

Згідно з пунктом 5.1 Інструкції встановлено, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством.

При стягненні недоїмки за платежами до Фонду, як це встановлено пунктом 5.8. Інструкції, строки давності не застосовуються.

Відповідно до пункту 10 Інструкції, усі спірні питання, які виникають між страхувальником та робочими органами виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат у рахунок страхових внесків, вирішуються в судовому порядку.

Аргументованих доводів та доказів, які б свідчили про відсутність чи погашення заявленої до стягнення суми заборгованості, відповідач суду не надав.

Враховуючи, що наведені позивачем в позовній заяві обставини підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про наявність заборгованості в сумі 671,09 грн., а також зважаючи на відсутність заперечень відповідача та доказів, які б свідчили про погашення суми боргу чи спростували його наявність, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелінг» (код ЄДРПОУ 33443462) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві заборгованість зі сплаті страхових внесків в розмірі 671,09 грн. (шістсот сімдесят одну гривню 09 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.О. Іщук