Справа № 819/1445/15
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 876/7003/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015р. по справі №819/1445/15 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Тернопільська об"єднана державна фінансова інспекція про стягнення зайво виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.05.2015р. управління соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації звернулось до суду та просить стягнути з відповідача неправомірно отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в сумі 2267,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною Тернопільською об'єднаною державною фінансовою інспекцією ревізією в УСЗН Зборівської РДА встановлено, що відповідачкою для отримання такої допомоги були подані недостовірні відомості, а саме інформація по здійсненню чоловіком відповідачки ОСОБА_3 догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, оскільки ОСОБА_3 перебував за кордоном та не здійснював догляд за такою особою протягом трьох місяців перед датою звернення за призначенням відповідної соціальної допомоги. Як наслідок, позивачем надмірно виплачено ОСОБА_1 бюджетні кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Відповідачку було проінформовано про необхідність повернення надміру виплачених коштів відповідним повідомленням від 05.03.2015 року, проте на час звернення до суду кошти не повернуті.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Управління соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області не погоджуючись з даною постановою з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

В обґрунтування вимог посилаються на те, що відповідачка не повідомила управління про факт нездійснення її чоловіком догляду; визнала факт, що не мала права на отримання державної соціальної допомоги, однак не повернула кошти.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до УСЗН Зборівської РДА з заявою від 27.05.2013 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям.

Відповідачці призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім»ям за період з 01.05.2013р. по 31.10.2013р. в сумі 2267,61грн.

В подальшому, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності УСЗН Зборівської РДА за період з 01.09.2011 року по 30.11.2014 року, про що складено акт Державної фінансової інспекції в Тернопільській області ревізії фінансово-господарської діяльності УСЗН Зборівської РДА за період з 01.09.2011 року по 30.11.2014 № 17-22/65 від 27.02.2015 року, в якому зафіксовано факт подання ОСОБА_1 в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, недостовірної інформації стосовно догляду її чоловіком ОСОБА_3 за особою, яка досягла 80-річного віку, оскільки фактично ОСОБА_3 перебував за межами України. Факт його перебування за межами України підтверджується інформацією управління Служби безпеки України в Тернопільській області № 69/95/1-2327 від 12.12.2014 року.

Відповідно до довідки УСЗН Зборівської РДА відповідачці виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 2267,61 грн.

УСЗН Зборівської РДА направлено відповідачу повідомлення №31 про припинення виплати допомоги малозабезпеченим сім"ям та повернення надміру виплачених коштів у розмірі 2267,61 грн. На момент звернення до суду, відповідачкою кошти не повернені.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що відсутні докази, що відповідачка подаючи декларацію про доходи та майновий стан, діяла із умислом на подання недостовірних відомостей, з метою незаконного отримання соціальної допомоги. Крім того, в даному випадку слід застосовувати положення Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", який не передбачає повернення виплаченої допомоги та її стягнення в судовому порядку.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки він не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини другої статті 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України обумовлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди.

Так, Верховним Судом України зазначено, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей.

Враховуючи те, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надмірно сплаченої пенсії, а також між органом соціального захисту населення та фізичними особами з приводу стягнення безпідставно виплаченої допомоги є аналогічним, то на даний спір юрисдикція адміністративних судів також не поширюється.

Відтак, між даними особами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплаченої суми допомоги, що регулюються цивільним законодавством, а тому повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статтею 203 КАС України із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).

Така ж правова позиція відображена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.03.2015р. у справі №К/800/62295/14.

керуючись ст.160, 195 - 197, п.4 ч.1 ст.198, п.1 ст.203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області - задоволити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015р. по справі №819/1445/15 - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець