Справа № 2а-3206/12/0970
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2016 р. м. Київ К/800/29604/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до головного державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс» про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 пред'явили позов до головного державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс» (далі - ТОВ «Радіоремсервіс») про визнання протиправним та скасування рішення головного державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області Масляка О.М. (далі - Головний інспектор) від 18 вересня 2012 року за №12/5/2709 про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів від 03 вересня 2012 року №77/49.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що у період з 31 серпня до 03 вересня 2012 року начальником сектору нормативно-технічної роботи управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області Сідоровим О.В. проведено планову перевірку додержання (виконання) законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1, що здійснюється ТОВ «Радіоремсервіс».

Під час перевірки, зокрема встановлено порушення вимог таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92, а саме не забезпечення дотримання протипожежного розриву від новобудови до існуючих господарських будівель. За наслідками перевірки складено акт за № 168 від 03 вересня 2012 року.

03 вересня 2012 року вказаною посадовою особою управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області винесено третій особі припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, яким, серед іншого, зобов'язано ТОВ «Радіоремсервіс» до 18 вересня 2012 року забезпечити дотримання протипожежного розриву від новобудови до існуючих господарських будівель.

Також, 03 вересня 2012 року відповідачем на підставі вищевказаного акту перевірки у зв'язку із порушеннями вимог діючих нормативних актів, норм та правил з питань пожежної безпеки, а саме: не забезпечення зовнішнього протипожежного водопостачання новобудови до початку основних будівельно-монтажних робіт; не забезпечення дотримання протипожежного розриву від новобудови до існуючих господарських будівель; не забезпечення будівельного майданчика первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності, винесена постанова за №77/49 про застосування запобіжних заходів, згідно якої управлінням Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області постановлено:

зупинити будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення ТОВ «Радіоремсервіс» по АДРЕСА_1;

привести постанову в дію 18 вересня 2012 року шляхом припинення будівельно-монтажних робіт та відключення електроживлення на силових електрощитах новобудови;

доручити начальнику сектору нормативно-технічної роботи управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області Сідорову О.В. привести постанову в дію.

13 вересня 2012 року третьою особою направлено відповідачу лист, яким повідомлено про усунення зазначених в постанові про застосування запобіжних заходів за №77/49 від 03 вересня 2012 року порушень пожежної безпеки, до якого долучено акт про випробування зовнішніх (внутрішніх) трубопроводів господарсько-питного протипожежного водопостачання на водовіддачу, видаткову накладну на придбання первинних засобів пожежогасіння та звіт від 13 серпня 2012 року щодо експертизи проектно-кошторисної документації.

17 вересня 2012 року начальником сектору нормативно-технічної роботи Управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області Сідоровим О.В. проведено перевірку виконання постанови про застосування запобіжних заходів за №77/49 від 03 вересня 2012 року, за наслідками якої подано відповідачу рапорт про виконання її вимог.

18 вересня 2012 року відповідачем прийнято рішення за №12/5/2709 про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів від 03 вересня 2012 року №77/49 на припинення будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1.

Судами також встановлено, що відстань між об'єктом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 до існуючих господарських будівель, належних позивачам, по вулиці Вишневського, 1 в місті Івано-Франківську складає менше шести метрів, що встановлено начальником сектору нормативно-технічної роботи управління Державної інспекції техногенної безпеки України в Івано-Франківській області Сідоровим О.В. при проведенні перевірки об'єкта будівництва, та не заперечується сторонами та третьою особою.

Згідно проекту організації будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 ступінь вогнестійкості запроектованого будинку відноситься до ІІ (другої) категорії.

Ступінь вогнестійкості будинку та господарських споруд, належних позивачам, не визначено.

З метою додержання вимог положень ДБН 360-92 третьою особою внесено до проекту організації будівлі здійснення конструктивних заходів щодо обмеження поширення можливої пожежі між будинками згідно пунктів 3.5 ДБН В.1.1.7- 2002, якими встановлено загальні вимоги щодо забезпечення безпеки людей у разі виникнення пожежі, пожежної безпеки конструктивних та об'ємно-планувальних рішень, обладнання будинків, приміщень інженерно-технічними засобами захисту від пожежі, та які поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт будинків і приміщень різного призначення.

Так, коригуванням проекту організації будівлі передбачено на фасаді зі сторони існуючих споруд монтаж двопільних засклених сертифікованих дверей і вікон та засклених перегородок (до 90% площі полотна) з каркасом із стального профілю з межею вогнестійкості ЕІ-60 згідно вимог п.3.1 Змін №1 до ДБН В.1.1.7- 2002.

Також передбачено влаштування протипожежної стіни І-го типу (REI 150), яка влаштовується на всю висоту існуючої будівлі і являється протипожежною перешкодою.

Проектом передбачені й інші конструктивні заходи щодо обмеження поширення можливої пожежі.

Крім цього, третьою особою подано проектно-кошторисну документацію з організації будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 на експертизу, за наслідками якої експертом з пожежної та техногенної безпеки ОСОБА_8 13 серпня 2012 року надано звіт, згідно якого зазначена проектна документація розроблена з дотриманням вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що прийняття оскаржуваного рішення Головним інспектором за №12/5/2709 від 18 вересня 2012 року про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів здійснено у зв'язку із встановленням обставин, які підтверджують усунення порушення ТОВ «Радіоремсервіс» забезпечення дотримання протипожежного розриву.

Тому, за умови виконання третьою особою конструктивних заходів щодо обмеження поширення можливої пожежі при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1, право позивачів на пожежну безпеку належних їм будівель є забезпеченим, а оскаржуване рішення за №12/5/2709 від 18 вересня 2012 року про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів не порушує такого права позивачів.

Крім того, суд вважав за необхідне звернути увагу на те, що оскаржуване рішення за №12/5/2709 від 18 вересня 2012 року про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів є правовим актом індивідуальної дії, який спрямований на застосування нормативно-правових актів до ТОВ «Радіоремсервіс», стосується прав та обов'язків тільки цієї особи та не створює прав чи обов'язків для позивачів.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та залишив постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року без змін.

Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що оскарження позивачами рішення Головного інспектора від 18 вересня 2012 року за №12/5/2709 про припинення дії виконання постанови про застосування запобіжних заходів від 03 вересня 2012 року №77/49, є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

При цьому апеляційний суд звернув увагу на те, що правом на захист є самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім ТОВ «Радіоремсервіс»), в тому числі і позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням, не породжує для них і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Посилання позивачів на порушення їх прав є безпідставними, оскільки зазначене рішення відповідача не стосується їх безпосередньо.

Разом з тим, у випадку, якщо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважають, що діями ТОВ «Радіоремсервіс», пов'язаними із спорудженням багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, порушуються їх права, вони вправі звернутися за їх захистом із відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 7 статті 7 Закону України «Про пожежну безпеку» державні інспектори з пожежного нагляду мають право здійснювати контроль за виконанням протипожежних вимог, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час проектування (вибірково), будівництва, реконструкції, розширення чи технічного переоснащення, капітального ремонту підприємств, будівель, споруд та інших об'єктів. У разі виявлення порушень забороняти до їх усунення випуск і застосування проектів, зупиняти проведення будівельно-монтажних робіт та вносити пропозиції про припинення фінансування цих робіт.

Пунктом 3.1 Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій № 130 від 21 жовтня 2004 року, встановлено, що у разі порушення правил пожежної безпеки, що створює загрозу виникнення пожежі або перешкоджає її гасінню, евакуації людей, у випадку випуску пожежонебезпечної продукції, систем і засобів протипожежного захисту з відхиленням від стандартів чи технічних умов або у разі їх відсутності, а також у разі виявлення порушень протипожежних вимог, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час проектування (вибірково), будівництва, реконструкції, розширення чи технічного переоснащення до їх усунення, уповноваженими на те посадовими особами органів держпожнагляду застосовуються запобіжні заходи.

Встановлення ступеня вогнестійкості будинку регулюють Державні будівельні норми «Пожежна безпека об'єктів будівництва» ДБН В.1.1.7- 2002, затверджені наказом Державної будівельної інспекції України за №88 від 03 грудня 2002 року (далі - ДБН В.1.1.7- 2002).

Обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень вимоги до протипожежних відстаней між житловими, громадськими і допоміжними будинками промислових підприємств встановлені ДБН 360-92, згідно додатку 3.1.

Відповідно до норм вказаного додатку ДБН 360-92 протипожежні відстані між житловими, громадськими і допоміжними будинками промислових підприємств треба приймати за таблицею 1 цього, додатку, якою нормовано відстані між житловими, громадськими і допоміжними будинками промислових підприємств в залежності від ступеня вогнестійкості будинку, класифікація будинків, за ступенем якої, згідно примітки 1 до вказаної таблиці, приймається відповідно до чинних нормативів. Так, протипожежні відстані між житловими, громадськими і допоміжними будинками промислових підприємств складають 6 метрів для будинків І і ІІ ступеня вогнестійкості, 8 метрів для будинків ІІІ ступеня вогнестійкості та 10 метрів для будинків IIIа, IIIб, IV, IVа, V ступенів вогнестійкості.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів», затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21 жовтня 2004 року № 130, у разі усунення на об'єкті, до якого застосовано запобіжний захід, порушень вимог правил пожежної безпеки у повному обсязі керівник (власник) об'єкта або фізична особа - підприємець надає до органу держпожнагляду, який виніс постанову, письмове звернення щодо припинення дії постанови. Посадова особа, яка виносила постанову, доручає відповідному органу (посадовій особі) держпожнагляду здійснити позапланову перевірку умов виконання постанови. Терміни перевірки не можуть перевищувати десяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів з дня надходження звернення.

Рішення про можливість припинення дії постанови на відповідному об'єкті приймається керівником (його заступником) органу держпожнагляду, який її виносив, або іншою посадовою особою органу держпожнагляду, яка уповноважена приймати відповідні рішення, передбачені цією Інструкцією, тільки за умов усунення усіх порушень встановлених законодавством вимог пожежної безпеки на підставі зібраних матеріалів, про що ставиться відмітка в постанові та в журналі обліку постанов про застосування запобіжних заходів.

У разі неусунення усіх порушень встановлених законодавством вимог пожежної безпеки на відповідному об'єкті, посадова особа органу держпожнагляду має право відмовити у припиненні дії постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами перевірки додержання (виконання) законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1, що здійснюється ТОВ «Радіоремсервіс», встановлено порушення вимог таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92, а саме не забезпечення дотримання протипожежного розриву від новобудови до існуючих господарських будівель.

Позивачі у заяві до начальника територіального управління МНС в Івано-Франківській області зазначають, що відстань від будинку, що зводиться, до належного їм на праві власності сараю, становить 1,0 м.

Суд першої інстанції у рішенні зазначає, що відстань між об'єктом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення складає менше 6 метрів, однак конкретну відстань не встановив.

Суди попередніх інстанцій також не встановили чи може фактична відстань між об'єктом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення при запланованому третьою особою влаштуванні протипожежної стіни забезпечити протипожежну безпеку сусіднього домоволодіння.

Крім цього, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність порушених прав позивачів не відповідає вимогам закону.

Позивачі є власниками будинковолодіння, яке межує з новобудовою, і не забезпечення протипожежної безпеки при будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1, що здійснюється ТОВ «Радіоремсервіс», порушує їх права.

Згідно примітки 7 таблиці 1 додатку 3.1. ДБН 360-92 мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями не нормуються лише в межах однієї присадибної ділянки, тоді як споруджувана ТОВ «Радіоремсервіс» семиповерхова новобудова та існуючі, належні позивачам господарські будівлі індивідуальної забудови не знаходяться в межах однієї присадибної ділянки.

Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної інстанцій не було вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: