Справа № 810/3441/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3441/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської міської митниці ДФС (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про коригування митної вартості товарів від: 09.02.2015 року № 100260002/2015/000078/1; 09.02.2015 року № 100260002/2015/000079/1; 10.02.2015 року № 100260002/2015/000087/1; 09.02.2015 року № 100260002/2015/000080/1; 09.02.2015 року № 100260002/2015/000081/1; 10.02.2015 року № 100260002/2015/000084/1; 09.02.2015 року № 100260002/2015/000082/1; 10.02.2015 року № 100260002/2015/000085/1; 10.02.2015 року № 100260002/2015/000083/1.

Київський окружний адміністративний суд своєю постановою від 08 вересня 2015 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного висновку суду.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заяви, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» та «Danish Crown A/S» (Данія) був укладений контракт купівлі-продажу товарів № 182, що підтверджує його копія.

ТОВ «Фоззі-Фуд» імпортувало в Україну товар, а саме свиняча печінка морожена, код УКТЗЕД , виробник Danish Crown A/S. Зокрема до Київської міської митниці ДФС були подані такі митні декларації:

№ 100260002/2014/169693 від 09.02.2015 року (поставка № 182-464);

№ 100260002/2014/169688 від 09.02.2015 року (поставка № 182-465);

№ 100260002/2014/169702 від 10.02.2015 року (поставка № 182-466);

№ 100260002/2014/169691 від 09.02.2015 року (поставка № 182-467);

№ 100260002/2014/169694 від 09.02.2015 року (поставка № 182-468);

№ 100260002/2014/169696 від 09.02.2015 року (поставка № 182-469);

№ 100260002/2014/169697 від 09.02.2015 року (поставка № 182-470);

№ 100260002/2014/169703 від 10.02.2015 року (поставка № 182-471);

№ 100260002/2014/169695 від 09.02.2015 року (поставка № 182-472).

На підтвердження задекларованої митної вартості ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» надало відповідно до ст. 53 Митного кодексу України наступні документи:

- картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами (код 1602);

- міжнародні автомобільні накладні (CMR) (код 2730);

- документи, що підтверджують вартість перевезення товару (код 3007);

- рахунки-фактури (інвойси) (код 3105);

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів (код 4104);

- додаткова угода № 1,2,3 (код 4103);

- договір (контракт) про перевезення (код 4301);

- страховий поліс (код 3530);

- ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів) (використовуються для підтвердження проведення ветеринарно-санітарного контролю при митному оформленні товару) (Держветфітослужба України) (код 5053);

- сертифікат про походження товару (код 7011);

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (код 5501);

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (код 5504);

- інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (код 5503);

- резервна позиція (код 5511);

- сертифікати якості (код 9000).

Крім того, позивачем подавалася попередня митна декларація про що міститься відмітка в рядку 40 митної декларації. Аналогічні документи були подані по всім поставкам.

Судом встановлено, що відповідач повідомив декларанта ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», що відповідно до ст. 53 МК України необхідно подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- за бажанням інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Судом встановлено, що митний орган в електронних вимогах про надання додаткових документів не вказав які саме відомості - числові значення складових митної вартості потрібно підтвердити такими документами.

Вищевказане підтверджується електронними повідомленнями, які надсилалися митним органом.

Як вбачається з матеріалів справи, листами № 43 від 09.02.2015 року, № 41 від 09.02.2015 року, № 53 від 10.02.2015 року, № 42 від 09.02.2015 року, № 46 від 09.02.2015 року, № 44 від 09.02.2015 року, № 47 від 09.02.2015 року, № 21 від 10.02.2015 року, № 44 від 10.02.2015 року, декларант позивача ОСОБА_2, на виконання вимоги відповідача надав прайс-листи, комерційні пропозиції, копія митної декларації країни відправлення, договір страхування вантажів, а також вказано, що запитуванні у позивача документи вже подавалися останнім до митної декларації, а інших документів на даний момент немає можливості надати, так як останні надаються лише у випадку їх наявності.

Проте, відповідачем без врахування додаткових поданих документів та без зазначення обґрунтованих підстав, були прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, у зв'язку з чим, митна вартість товарів була збільшена і відповідно збільшений розмір переплаченого мита та ПДВ по даним поставкам на 601 909, 36 грн.

В Рішеннях митного органу вказано, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) у зв'язку з тим, що: наданні документи містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності); невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам наведеним у главі 9 МК України; неподання додаткових документів в повному обсязі на письмову вимогу митного органу, а надані додаткові документи не підтверджують числові значення митної вартості.

Також, в Рішеннях зазначено, що митна вартість визначена за резервним методом. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Згідно частини 2 статті 263 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв'язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі митного органу.

Після прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, з метою оформлення товарів на підставі прийнятих Рішень та на умовах фінансових гарантів, ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» були подані нові МД із застосуванням фінансових гарантій на суму переплати митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідачем не вказано: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірних рішеннях, а лише містяться законодавчі посилання (цитування норм). Крім того, митним органом не зазначено це в письмовому поясненні, після митного оформлення товарів.

Також, слід врахувати, що ч. 3 ст. 53 МК України дозволяє витребовувати додаткові документи, якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Проте, митний орган не вказує про будь-які числові значення та відомості щодо ціни товару, які необхідно повторно чи додатково підтвердити додатковими документами.

Представники митного органу не довели декларанту те, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача було відсутнє право на витребування додаткових документів.

Крім того, зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що всі відомості, необхідні для перевірки числового значення складових митної вартості, наявні.

Також, судом встановлено, що у позивача на момент винесення оскаржуваних рішень були відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається органом доходів і зборів виключно у випадках, якщо встановлено, що заявлено:

- неповні та/або

- недостовірні відомості про митну вартість, в тому числі, невірно визначено митну вартість товарів.

Перелік таких випадків є виключний та визначений частиною шостою ст. 54 Кодексу.

Відповідачем не доведено неможливість застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до 4.2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

В ч. 2 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митна вартість товарів була підтверджена всіма необхідними документами, зазначеними у ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідач ні в рішенні про коригування митної вартості, ні в листі про пояснення причин такого коригування не зазначив жодних розбіжностей у наданих до митного оформлення основних документах для підтвердження митної вартості товарів.

Таким чином, у відповідача під час прийняття рішень про коригування митної вартості не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товарів ТОВ «ФОЗЗІ- ФУД» - за ціною договору.

В оскаржуваних рішеннях КМММ про коригування митної вартості не визначено, яка з перелічених у частині другій ст. 58 МК України підстав у даній конкретній справі стала причиною неможливості застосування першого методу.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У митного органу була наявна інформація щодо вартості аналогічних (ідентичних) товарів.

Так, по поставкам печінки мороженої свійських свиней, що ТОВ «Фоззі-Фуд» імпортувало по 0,34 Євро/кг, а митний орган безпідставно підвищив митну вартість до 0,70 Євро/кг.

Згідно ч. 1 ст. 452 МКУ інформація щодо обсягів експорту та імпорту конкретних видів товарів надається центральним органам виконавчої влади за їх вмотивованим запитом (одноразово) або на підставі міжвідомчих угод про інформаційний обмін (регулярно).

Отже, митна вартість визначена ТОВ «Фоззі-Фуд» повністю відповідає вартості подібного товару.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши всі обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що митний орган мав можливість застосувати метод 2а або 2б визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних або подібних товарів, але цього не зробив, застосувавши метод 2ґ (резервний).

Таким чином, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів винесені відповідачем безпідставно та підлягають скасуванню.

Щодо клопотання відповідача про повернення надміру сплаченого судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 7 вказаного Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Так, апелянтом було сплачено судовий збір у сумі 535, 92 грн. та 5 359, 20 грн. Тобто апелянтом внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому сума переплачених коштів підлягає поверненню у розмірі переплати, а саме 535 грн. 92 коп.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року - залишити без змін.

Повернути Київській міській митниці Державної фіскальної служби () з рахунку УДКСУ у Печерському районі № 1007, банк ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, переплачену суму судового збору, сплаченого квитанцією № 792 від 04 грудня 2015 року, у розмірі 535 грн. (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 62 копійки.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.