Справа № 813/66/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року № 813/66/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача - Томашовця І.С.

представника відповідача - Водолазського І.Д.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гал Інвест Буд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал Інвест Буд» (далі - ТзОВ «Гал Інвест Буд») звернулося до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області ( далі - ДПІ Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області) в про скасування податкових повідомленнь рішеннь від 11.12.2015 №/18/850 та №/18/851.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях. Зазначає, що надані ним первинні документи містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак, є належними первинними документами які фіксують факт здійснення господарських операцій. Факт реального виконання робіт підтверджується первинними документами встановленої форми. Вказує, що господарські операції позивача з ТОВ «Тонбудпроект» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій.

Вважає, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення такими, що винесені з урахуванням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що в ході проведеної перевірки встановлено відсутність здійснення господарської діяльності позивача з ТОВ «Тонбудпроект» з метою настання реальних наслідків. Господарські операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Гал Інвест Буд» з питань формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за період березень 2015, з питань господарських відносин з ТзОВ «Тонбудпроект» за період березень 2015 та їх подальший вплив на правильність формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди.

За результатами вищевказаної перевірки складено акт №517/150/22-0/38057252 від 24.11.2015, яким встановлено порушення п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, внаслідок чого завищено податковий кредит в сумі 98930,44 грн, в т.ч. за березень 2015 на суму 98930,44 грн, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 76204,44 грн в т.ч. за березень 2015 на суму 76204,44 грн та завищено відємне значення податку на додану вартість на загальну суму 22 726,00 грн в т.ч. за березень 2015 на суму 22 726,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області 11.12.2015 винесено податкові повідомлення-рішення №/18/850, яким ТзОВ «Гал Інвест Буд» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 22 726,00 грн та №/18/851, яким ТзОВ «Гал Інвест Буд» збільшено суму грошового збовязання з податку на додану вартість на загальну суму 114 306,66 грн в т.ч. за основним платежем - 76 204,44 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями - 38 102,22 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), ЦК України, ГК України, КАС України.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або формування валових витрат; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або формування валових витрат.

Із матеріалів справи видно, що 03.02.2015 між ТОВ «Гал Інвест Буд» (генпідрядником) та ТОВ «Тонбудпроект» (субпідрядником) укладено договір субпідряду № 03/02/15-Тн. В додаток до договору сторони погодили Договірну ціну (кошторис).

Відповідно до п. 1 вказаного договору, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується виконати загальнобудівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку на вул. В.Великого, 20 у м. Львові, а генпідрядник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 2.1. договору субпідряду зазначено, що субпідрядник виконує роботи власними силами.

У зв'язку із виконанням субпідрядником робіт визначених договором власними силами позивач за власні кошти здійснював закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт, що підтверджується видатковими накладними на придбання будівельних матеріалів, актом прийому- передачі матеріалів в монтаж за березень 2015 року та актом про списання товарів №6 від 31 березня 2015 року.

Виконані роботи ТОВ «Тонбудпроект» передано ТОВ «Гал Інвест Буд», що підтверджується Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат за березень 2015 року за формою КБ-3.

Розрахунок з ТОВ «Тонбудпроект» за виконані роботи проведені повністю, що підтверджується виписками з банку від 02.04.2015 року.

В подальшому виконані роботи ТОВ «Гал Інвест Буд» передано ДП «Інтергал -Буд» ТОВ «Фірма «Інтергал», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Судом встановлено, що 03.02.2015 між ТОВ «Гал Інвест Буд» (генпідрядником) та ТОВ «Тонбудпроект» (субпідрядником) укладено договір субпідряду № 03/02/15/1-Тн.

Відповідно до п. 1 вказаного договору, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується виконати загальнобудівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та ніші роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка, 60 у м. Львові, а генпідрядник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 2.1. договору субпідряду зазначено, що субпідрядником виконує роботи власними силами.

У зв'язку із виконанням субпідрядником робіт визначених договором власними силами позивач за власні кошти здійснював закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт, що підтверджується видатковими накладними на придбання будівельних матеріалів, актом прийому-передачі матеріалів в монтаж за березень 2015 року та актом про списання товарів №7 від 31 березня 2015 року.

Виконані роботи ТОВ «Тонбудпроект» передано ТОВ «Гал Інвест Буд» , що підтверджується актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат за березень 2015 року за формою КБ-3.

Розрахунок з ТОВ «Тонбудпроект» за виконані роботи проведені повністю, що підтверджується виписками з банку від 13.03.2015 року, 20.03.2015 року, 02.04.2015 року.

В подальшому виконані роботи ТОВ «Гал Інвест Буд» передано ТОВ «Патриаком», підтверджується Актами прийому-передачі робіт та Довідками форми КБ-3.

Також судом встановлено, що 03.02.2015 між ТОВ «Гал Інвест Буд» (генпідрядником) та ТОВ «Тонбудпроект» (субпідрядником) укладено договір субпідряду № 03/02/15/2-Тн.

Відповідно до п. 1 вказаного договору, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується виконати загальнобудівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та ніші роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку на вул. Здоров'я, 14 «а» у м. Львові генпідрядник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 2.1. договору субпідряду зазначено, що субпідрядником виконує роботи власними силами.

У зв'язку із виконанням субпідрядником робіт визначених договором власними силами позивач за власні кошти здійснював закупівлю будівельних матеріалів для виконання робіт, що підтверджується видатковими накладними на придбання будівельних матеріалів, актом прийому-передачі матеріалів в монтаж за березень 2015 року та актом про списання товарів №8 від 31 березня 2015 року.

Виконані роботи ТОВ «Тонбудпроект» передано ТОВ «Гал Інвест Буд», що підтверджується актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат за березень 2015 року за формою КБ-3.

Розрахунок з ТОВ «Тонбудпроект» за виконані роботи проведені повністю, що підтверджується виписками з банку від 02.04.2015 року.

В подальшому виконані роботи ТОВ «Гал Інвест Буд» передано ТОВ «Оріон-Експорт, що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва-підприємцями.

Господарською діяльністю в розумінні п. 14.1.36. ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (норми кодексу у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому відповідно до пункту 201.4 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, та зазначено, що первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті вищевказаного роз'яснення, суд відзначає, що реальність проведених операцій позивача з ТОВ «Тонбудпроект» підтверджується наступними документами: договорами субпідрядку, видатковими нкладними, податковими накладними, актами прийому-передачі матеріалів, актами списання товарів, актами прийому-передачі виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, виписками з банку.

Досліджені податкові накладні, які відповідно до п.201.10 ПК України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, були видані позивачу в березні 2015 та надавали право на формування відповідного податкового кредиту та їх юридична дійсність податковою інспекцією не оспорюється.

Як видно з акта перевірки, однією з обставин, на яку посилається відповідач, як на підставу донарахування позивачу суми ПДВ є податкова інформація від 05.11.2015 №366/13-06-22-01/38501776, отримана від ДПІ в Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, де зазначена інформація про ряд фірм ТОВ «Зеріс», ПП «Укрпрестиж», ТОВ «Вейсес», ТОВ «Шивада», які здійснювали діяльність з формування схемного податкового кредиту та перебували у відповідній змові з представниками ТОВ «Тонбудпроект».

При цьому, орган ДФС робить посилання на відсутність у ТОВ «Тонбудпроект» необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідно персоналу, транспортних засобів, приміщень ( в тому числі складських приміщень) та матеріальних ресурсів, при значних обсягах купівлі та реалізації товарів, що у свою чергу унеможливлює здійснення основного виду діяльності даного підприємства.

Однак, при дослідженні факту реальності господарських операцій суд досліджує відносини безпосередньо між ТзОВ «Гал Інвест Буд» та ТзОВ «Тонбудпроект», на підставі яких сформовані дані податкового обліку та бере до уваги ряд обставин, зокрема те, що: договіри, укладені між ТзОВ «Гал Інвест Буд» та ТзОВ «Тонбудпроект» згідно презумпції правомірності є дійсними, оскільки, в судовому порядку не визнавались недійсними; банківськими виписками підтверджено факт проведення розрахунку ТзОВ «Гал Інвест Буд» з контрагентом за отримані позивачем товарно-матеріальні цінності в повному обсязі, податкова правосуб'єктність ТзОВ «Тонбудпроект» підтверджується належною його реєстрацією як платника податку на додану вартість.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «Тонбудпроект» №10/02/2016-1 від 10.02.2016 відповідно до якого в період з 01.02.2015 по 31.03.2016 у штаті працівників Товариства була необхідна кількість працівників/спеціалістів/робітників які могли виконувати роботи по укладені субпідрядних договорах, а при необхідності при неможливості виконувати самостійно залучались спеціалісти/працівники по цивільно-правових угодах та субпідрядні організації. Також в листі наведене перелік основних засобів за допомогою яких виконувались роботи по укладених ТОВ «Гал Інвест Буд» договорів субпідряду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про реальність та товарність господарських операцій між ТзОВ «Гал Інвест Буд» та ТзОВ «Тонбудпроект» на підставі належним чином складених первинних документів, а відтак правомірність задекларованого податкового кредиту за березень 2015, а податкова інформація інших податкових органів не може бути підставою для зняття суми податкового кредиту позивачу.

В контексті вказаного, суд додатково наголошує, що в податковому законодавстві діє принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Така ж позиція висловлена і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", згідно якої, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»(заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Що ж стосується твердження податкового органу про невідповідність форми складеного акту прийому-передачі виконаних робіт форми КБ-2в, передбаченої п.2.6 договору, то суд дійшов висновку, що дії ТОВ «Гал Інвест Буд» та ТОВ «Тонбудпроект» частині внесення змін до існуючих договорів субпідряду в яких змінено форму складання акту прийому передачі робіт з форми КБ-2в на довільну форму, то складання є цілком правомірними і не суперечать чинному законодавству України з огляду на таке.

Відповідно до Роз'яснення щодо обов'язковості форм первинних облікових документів у будівництві (КБ-2В і КБ-3) наданого Міністерством регіонально розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 22.01.2013, для підприємств, що виконують роботи за рахунок інших джерел фінансування (інші джерела фінансування це кошти за рахунок бюджетних коштів і кошти підприємств, установ і організацій державної форми власності), застосувані примірнпх форм № КБ-2в і № КБ-3 є рекомендованим. У цих випадках може складатися інший документ, форма якого зазначається у договорі підряду, що забезпечує отримання інформації про дату, види, обсяги та вартість виконаних робіт, обчислення прибутку, з обґрунтуванням вартості та підтвердженням витрат, матеріальних ресурсів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності винесення податкових повідомленнь рішеннь від 11.12.2015 №/18/850 та №/18/851, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 11.12.2015 №/18/850 та №/18/851.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гал Інвест Буд» судовий збір в розмірі 2 055 (дві тисячі п'ятдесят п'ять) грн 49 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський