Справа № 822/1702/15
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ К/800/35424/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Загороднього А.А.

та представників сторін:

позивача (особисто) та ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - Інспекція)

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2015

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015

у справі № 822/1702/15

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 (далі - СПД ОСОБА_3)

до Інспекції

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року СПД ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.02.2015 № , згідно з яким позивачеві збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на 4 576 087,50 грн. (у тому числі 3 660 870 грн. за основним платежем та 915 217,50 грн. за штрафними санкціями).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2015, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015, позов задоволено.

Судові акти зі спору мотивовані тим, що за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних невідповідність підпису, яким скріплена податкова накладна у паперовому вигляді, електронному підпису, накладеному на податкову накладну в електронному вигляді, не може слугувати підставою для позбавлення платника права на податковий кредит. Також суди наголосили на відсутності у платника об'єктивної можливості ідентифікувати особу, підпис якої накладено на електронну податкову накладну, перевірити автентичність цього підпису, тоді як застосування до платника негативних наслідків за діяння, що перебувають поза межами його контролю та впливу, є неприпустимим.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у задоволенні даного позову. На обґрунтування касаційних вимог скаржник, посилаючись на приписи статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК) та пункту 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, зазначає, що підписи в електронній та у паперовій податкових накладних повинні належати одній і тій самій особі та співпадати; недотримання цієї вимоги виключає підтвердженість права платника на податковий кредит у порядку пункту 198.6 статті 198 ПК.

У запереченні на касаційну скаргу СПД ОСОБА_3 зазначає про правильність і обґрунтованість висновків попередніх інстанцій та просить залишити оскаржувані судові акти без змін, а скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було прийнято за наслідками проведення Інспекцією документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_3 для визнання достовірності нарахування бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року.

Результати цієї перевірки висвітлені в акті від 30.01.2015 № 136/22-09-17-02/НОМЕР_2, в якому відображено висновок Інспекції про протиправне формування платником податкового кредиту з ПДВ на підставі податкових накладних, в яких підпис особи, що їх склала, не відповідає електронному підпису особи, що зареєструвала податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В силу вимог пункту 201.10 статті 201 ПК податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з абзацом дев'ятим пункту 201.10 цієї ж статті ПК відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, відповідно до наведеної норми Закону обставинами, які виключають право платника на податковий кредит, є відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або складення податкової накладної постачальником з порушенням законодавчо визначених вимог. Власне ж невідповідність електронного підпису на електронній податковій накладній підпису, яким скріплена податкова накладна в паперовому вигляді, сама по собі не утворює складу податкового правопорушення та не може розцінюватися як недотримання платником податків - покупцем вимог пункту 201.10 статті 201 ПК. Накладення електронного цифрового підпису неуповноважених осіб продавця (постачальника) є причиною відмови у реєстрації такої податкової накладної відповідно до пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246. Відтак, як вірно зазначили суди, перевірка автентичності підпису на електронних податкових накладних не належить до обов'язку платника, невиконання якого може породжувати негативні для нього наслідки у сфері оподаткування.

Як встановлено судами та не заперечується учасниками провадження, усі спірні податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Доказів підписання податкових накладних, одержаних СПД ОСОБА_3 від постачальників, не уповноваженими особами Інспекцією не представлено. Реальність господарських операцій, за якими позивачем сформовано оспорювану суму податкового кредиту з ПДВ, відповідачем не оспорювалась.

На підставі цього суди дійшли цілком об'єктивного висновку про відсутність підстав для висновку про недобросовісність СПД ОСОБА_3 як платника податків та, відповідно, для невизнання податкової вигоди, на яку претендує позивач.

Доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують, а є, по суті, відтворенням правової позиції податкового органу по справі; ці доводи досліджувалися у судах першої та апеляційної інстанцій та отримали належну правову оцінку під час розгляду даного спору судами попередніх інстанцій.

Порушення норм матеріального чи процесуального права, які є підставою для зміни або скасування оскаржуваних рішень попередніх судових інстанцій, касаційним судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2015 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі № 822/1702/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько