Справа № 509/432/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р.м. ОдесаСправа № 509/432/15-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника апелянта - ОСОБА_2 (довіреність від 18.08.2014 року)

представника відповідача - Фороса А.В. (довіреність від 26.03.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 7 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати неправомірним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Дальницької сільської ради від 20.11.2014 року №137 про відмову у задоволенні заяви щодо присвоєння юридичної адреси земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) загальною площею 0,0785 га за кадастровим номером: НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати Дальницьку сільську раду Овідіопольського району Одеської області надати земельній ділянці поштову адресу: АДРЕСА_1, зобов'язати Реєстраційну службу Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області зареєструвати вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 та видати відповідний правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.10.2014 року представник позивача звернувся до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області із заявою про присвоєння приватизованій ОСОБА_4 земельній ділянці поштової адреси: АДРЕСА_1. Обґрунтованість заявлених вимог про присвоєння адреси вказаній земельній ділянці заявник підтвердив, зокрема, судовим рішенням про визнання за ОСОБА_4 права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,07 га, що прилягає до земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належить йому на праві власності, розробленою ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий аналітичний центр» технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відомостями з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за номером: НОМЕР_1. Проте рішенням виконавчого комітету сільської ради від 20.11.2014 року №137 йому відмовлено у присвоєнні заявленої адреси земельної ділянки, оскільки наданими документами не підтверджується виникнення права власності за вказану земельну ділянку та з підстав відсутності у позивача проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого у встановленому порядку. Відмову виконавчого комітету органу місцевого самоврядування позивач вважає необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства, прийнятою не у відповідності до наданих виконавчому комітету повноважень, у зв'язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 7 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав неправомірним та скасував Рішення Виконавчого комітету Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 20.11.2014 року №137. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 січня 2010 року №2а-16/11 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, суд скасував рішення Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області №1747-У від 03.09.2008 року про відмову в безоплатній передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зобов'язав посадових осіб Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області на чергову сесію внести на розгляд питання щодо надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення технічної документації на передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га, яка прилягає до земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Визнав за ОСОБА_4 право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,07 га, яка прилягає до його земельної ділянки, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 5).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 березня 2012 року задоволено заяву представника ОСОБА_4 про роз'яснення судового рішення у вказаній справі. Суд роз'яснив, що позивач має право на виготовлення технічної документації на приватизацію спірної земельної ділянки на підставі цивільно-правових договорів з установами (організаціями іншими особами), які мають на даний вид послуг належний дозвіл (а.с. 6).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 13.05.2013 року, розробленої ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий аналітичний центр», та заяви ОСОБА_4 від 05.05.2014 року Відділом Держземагентства в Овідіопольському районі 15.05.2014 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0785 га за місцем розташування: АДРЕСА_1, з присвоєнням кадастрового НОМЕР_1 (а.с. 12).

20.10.2014 року представник позивача звернувся в Дальницьку сільську раду із заявою, в якій просив присвоїти приватизованій ОСОБА_4 земельній ділянці поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Розглянувши вказану заяву, Виконавчим комітетом Дальницької сільської ради прийнято рішення від 20.11.2014 року №137 про відмову у присвоєнні юридичної адреси земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) загальною площею 0,0785 га за кадастровим номером: НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відмовляючи у присвоєнні заявленої адреси земельній ділянці, орган місцевого самоврядування вказав, що подана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості не є документацією, яка підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку, а також право звернення до органів місцевого самоврядування з питанням щодо присвоєння юридичної адреси земельній ділянці, тому не вбачав підстав для задоволення поданої заяви.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято виконавчим комітетом сільської ради з перевищенням своїх повноважень, тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

Разом з цим, оскільки позивачем не додержано процедуру щодо розроблення та погодження проекту землеустрою з органом місцевого самоврядування, технічна документація із землеустрою не є підставою для виникнення права власності на земельну ділянку, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в іншій частині, у зв'язку із чим залишив їх без задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких суд виходив при вирішенні спору, вважає, що вони ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У зв'язку із чим у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 16 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР передбачено, що органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Повноваження виконавчих органів сільських рад передбачені Главою 2 Розділу ІІ Закону України № 280/97-ВР.

Статтею 30 Закону України № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських рад належать повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Зокрема, п.п. 10 п. б) вказаної статті передбачає делеговані повноваження виконавчого комітету сільської ради щодо обліку відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства показав, що повноваженнями приймати рішення про присвоєння адрес об'єктам нерухомого майна, що знаходяться в межах відповідної адміністративно-териториріальної одиниці, наділений саме виконавчий комітет сільської ради, у зв'язку із чим колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання сільської ради надати земельній ділянці поштову адресу є необґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про перевищення виконавчим комітетом ради своїх повноважень при вирішенні питання обліку земельної ділянки, відносно якої позивачем заявлено присвоїти відповідну адресу, є неправильним.

Разом з цим, позивач, звертаючись до суду із позовом про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, заявив вимоги про неправомірність оскаржуваного рішення до Дальницької сільської ради, тобто до неналежного відповідача у справі.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та помилково не допустив заміну неналежного відповідача на підставі ч. 1 ст. 52 КАС України, що призвело до порушення ним норм процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості допустити заміну неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи з огляду на вирішення судом першої інстанції спору саме відносно Дальницької сільської ради, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд здійснюється за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей встановлених главою 1 розділу IV КАС України.

Так, головною особливістю є те, що апеляційна інстанція не розглядає справу з початку, а переглядає рішення суду першої інстанції, тобто, коли публічно-правовий спір вже вирішено.

Оскільки наслідком застосування правил ст. 52 КАС України є розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Також, розглядаючи позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області зареєструвати вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 та видати відповідний правовстановлюючий документ за земельну ділянку, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 53, 162 КАС України, вирішивши по суті зазначені позовні вимоги відносно третьої особи.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи помилково застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 7 травня 2015 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 14.03.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

В.Л. Романішин