Справа № 826/319/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/319/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р. О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмиденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Київського апеляційного господарського суду про визнання неправомірними дій, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2016 року про закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій суду по витребуванню справи господарського суду Черкаської області № 925/1032/14 листом від 16.11.2015 року № 5085 до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2016 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу та просить її скасувати.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі, мотивував своє рішення тим, що справу не належить розглядати в порядку, визначеному КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовної заяви є дії по витребуванню справи господарського суду Черкаської області № 925/1032/14 листом від 16.11.2015 року № 5085 до Київського апеляційного господарського суду, замість матеріалів оскарження ухвали (копії відокремлених матеріалів). Вказане, на думку позивача, призвело до неможливості продовження слухання Господарським судом Черкаської області справи про банкрутство.

Відповідно до п. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч.3 ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Крім того, у п.10 постанови Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченими процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Зі змісту наведених положень чинного законодавства України вбачається, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть бути оскаржені у встановленому законом апеляційному та касаційному порядку, що передбачено процесуальним законом, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Однак, апелянт посилається на те, що не оскаржує жодне судове рішення, ухвалене Київським апеляційним господарським судом в рамках господарської справи, а оспорюються дії самого суду, як суб'єкта владних повноважень (служба діловодства суду), щодо відправлення ним справи поза межі суду. Вказує, що не ставить під сумнів жодну дію судді в рамках господарської справи, а оскаржує законність дій суду при виконанні ним функціонування (відправлення кореспонденції).

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів; знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання і відводи; робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень; користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Особи, які беруть участь у справі, здійснюють зазначені процесуальні права як під час судового розгляду справи, так і поза межами судового засідання, а суд забезпечує здійснення цих прав як процесуальними засобами, так і належним виконанням вимог законодавства, що регулює рух справи поза межами судового процесу.

Процесуальні рішення, дії або бездіяльність суду можуть бути оскаржені окремо від рішення суду або одночасно з оскарженням рішення суду у справі в порядку, передбаченому статтями 185 та 211 КАС України.

Оскільки діяльність посадових осіб суду щодо своєчасного розгляду справ є управлінською, то висновок про неможливість оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку адміністративного судочинства є помилковим.

Рішення, дії і бездіяльність посадових та службових осіб суду, які шляхом неналежної організації руху справи поза межами судового засідання створюють перешкоди щодо реалізації процесуальних прав особам, які беруть участь у справі, можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції при винесенні рішень не в повній мірі з'ясував обставини справи, природу позовних вимог, не дослідив докази та не надав їм належної правової оцінки. Тож висновок про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства є передчасним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Виходячи з наведеного, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, через що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 8, 49, 150, 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2016 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Київського апеляційного господарського суду про визнання неправомірними дій - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2016 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.