Справа № 2270/6436/12
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2270/6436/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаДжурбія В.М. Коваль І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Модуль-Україна» з питань законності декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт № 998/225/37863825 від 24.05.2012 року.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2012 року в розмірі 817402 грн.

З таким податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується з наступних причин.

За результатами виконання договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року, продавець-ПАТ «Модуль» надав позивачу 216 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., з яких 167 податкових накладних на загальну суму 4615202,30 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 769200,31 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також згідно договору купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, продавець-ПАТ «Модуль» надав позивачу 18 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн., з яких 8 податкових накладних на загальну суму 289209,21 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином позивач отримав податкові накладні які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкові накладні які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Продавець-ПАТ «Модуль» провів реєстрацію податкових накладних відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідач за одним і тим же правочином надав різні висновки щодо правильності оформлення податкових накладних, а саме: відповідач помилково вважає, що необхідно було виписати одну зведену податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вибір порядку надання та виписки податкових накладних надано платнику податків. Закон не зобов'язує виписувати зведену податкову накладну, відповідно висновки відповідача про неправильне надання ПАТ «Модуль» податкових накладних та відсутність їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних і як результат зменшення податкового кредиту за березень 2012 року є необґрунтованим та незаконним.

Крім того висновки відповідача про те, що у ПАТ «Модуль» відсутнє місце поставки спростовується договором суборенди № 03-02/12 від 03.02.2012 року укладеного із позивачем.

Враховуючи наведене позивач вважає, що він правомірно сформував податковий кредит у березні 2012 року, тому податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року необхідно визнати протиправним та скасувати.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Модуль-Україна» з питань законності декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт № 998/225/37863825 від 24.05.2012 року.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2012 року в розмірі 817402 грн.

З таким податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується з наступних причин.

За результатами виконання договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року, продавець-ПАТ «Модуль» надав позивачу 216 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., з яких 167 податкових накладних на загальну суму 4615202,30 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 769200,31 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також згідно договору купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, продавець-ПАТ «Модуль» надав позивачу 18 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн., з яких 8 податкових накладних на загальну суму 289209,21 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином позивач отримав податкові накладні які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкові накладні які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Продавець-ПАТ «Модуль» провів реєстрацію податкових накладних відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідач за одним і тим же правочином надав різні висновки щодо правильності оформлення податкових накладних, а саме: відповідач помилково вважає, що необхідно було виписати одну зведену податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вибір порядку надання та виписки податкових накладних надано платнику податків. Закон не зобов'язує виписувати зведену податкову накладну, відповідно висновки відповідача про неправильне надання ПАТ «Модуль» податкових накладних та відсутність їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних і як результат зменшення податкового кредиту за березень 2012 року є необґрунтованим та незаконним.

Крім того висновки відповідача про те, що у ПАТ «Модуль» відсутнє місце поставки спростовується договором суборенди № 03-02/12 від 03.02.2012 року укладеного із позивачем.

Враховуючи наведене позивач вважає, що він правомірно сформував податковий кредит у березні 2012 року, тому податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року необхідно визнати протиправним та скасувати.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, пояснивши суду, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки прийняте відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Враховуючи, що постачання товарів, зазначених у податкових накладних здійснювалося протягом одного дня, постачальник мав право виписати лише одну податкову накладну в межах кожного договору купівлі-продажу і зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, тому податкові накладні виписані ТОВ «Модуль» є такими, що виписані з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Суми податку на додану вартість не підтверджені податковими накладними, або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту.

Позивач не подавав заяви із скаргою на постачальника щодо порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних яка є підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у разі відсутності реєстрації податкових накладних у такому реєстрі.

Перевіркою також встановлено відсутність реальності здійснення операцій з купівлі-продажу товарів між сторонами відповідних договорів, тобто між ТОВ «Модуль-Україна» та ПАТ «Модуль».

За таких обставин податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Функціями органів державної податкової служби які вони виконують згідно підпункту 19.-1.1.2 пункту 19.-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є функції по контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, платежів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений статтею 78 Податкового кодексу України.

Посадовою особою Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль-Україна».

Згідно пункту 78.8 статті 78 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Внаслідок перевірки відповідач склав акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль-Україна», з питання законності декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2012 року» № 998/225/37863825 від 24.05.2012 року.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Модуль-Україна» завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 817402 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручаться) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (финансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки-протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року, яким зменшив позивачу від'ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 817402 грн.

Суд вважає, що висновки акту перевірки відповідають нормам Податкового кодексу України, тому прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення є законним і не підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Контролюючий орган при проведенні перевірки встановив, що фактичним видом діяльності позивача є інші види оптової торгівлі, а саме: оптова торгівля металопродукцією, виробленою ПАТ «Модуль».

Кількість працюючих осіб на підприємстві за штатом становить 0 чоловік, за сумісництвом становить 105 чоловік.

Згідно даних бухгалтерського обліку залишок на рахунку 10 «Основні засоби» станом на 01.03.2012 року та на 31.03.2012 року становить 0 грн.

Між ТОВ «Модуль-Україна» та ТОВ ПзП «Едпол» укладено договір оренди № 01-02/12 від 01.02.2012 року, згідно якого орендодавець-ТОВ ПзП «Едпол» передає, а орендар-ТОВ «Модуль-Україна» приймає в тимчасове платне користування майно на підставі актів приймання-передачі. За умовами договору орендар має право здавати орендовані об'єкти в суборенду.

Згідно з поданою ТОВ «Модуль-Україна» до контролюючого органу податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2012 року № від 20.04.2012 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту становить 7755639 грн., а за наслідками проведеної перевірки від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту становить 6938237 грн.

На перевірку цих показників позивача вплинуло виконання в тому числі і договору купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, згідно якого продавець-ПАТ «Модуль» здійснював постачання до ТОВ «Модуль-Україна» готової продукції власного виробництва (сталь тонколистову оцинковану, профнастил, доборні елементи), сума податку на додану вартість становить 6665073 грн., та договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року, згідно якого продавець-ПАТ «Модуль» здійснював постачання до ТОВ «Модуль-Україна» товарно-матеріальних цінностей, основних фондів (меблів, інструментів, комп'ютерної та офісної техніки, МШП, тощо), сума податку на додану вартість становить 1709965 грн.

За умовами договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року, ТОВ «Модуль-Україна» протягом одного дня, а саме 30 березня 2012 року прийняв від ПАТ «Модуль» товарно-матеріальні цінності на суму 10259789,88 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709965 грн.

Позивач для перевірки виконання договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року надав 216 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., з яких 167 податкових накладних на загальну суму 4615202,30 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 769200,31 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль».

За умовами договору купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, ТОВ «Модуль-Україна» протягом одного дня, а саме 30 березня 2012 року прийняв від ПАТ «Модуль» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн.

Позивач для перевірки виконання договору купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року надав 18 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн., з яких 8 податкових накладних на загальну суму 289209,21 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль».

На підставі встановлених обставин при проведенні перевірки контролюючий орган зробив висновок про те, що перехід права власності на товарно-матеріальні цінності отриманні позивачем від ПАТ «Модуль» відбувся лише шляхом оформлення видаткових накладних в зв'язку з відсутністю у позивача місця поставки товарів та відсутністю договорів на зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Враховуючи, що постачання товарів, зазначених у податкових накладних та видаткових накладних здійснювалося протягом одного дня, постачальник мав право виписати лише одну податкову накладну в межах кожного договору купівлі-продажу і зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а тому податкові накладні виписані ТОВ «Модуль» є такими, що складені з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Суми податку на додану вартість не підтверджені податковими накладними, або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту.

Позивач не подавав заяви із скаргою на постачальника щодо порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних яка є підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у разі відсутності реєстрації податкових накладних у такому реєстрі.

Висновки акту перевірки про порушення позивачем підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року, яким відповідач зменшив позивачу від'ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 817402 грн., відповідають вимогам Податкового кодексу України, тобто є законними, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів-дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг-дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пунктів 14, 15 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1379 від 01.11.2011 року «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за N 1333/20071, податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язках із покупцем, покупцю може бути виписана зведена податкова накладна, виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг.

Дослідження змісту вказаних норм Податкового кодексу України, «Порядку заповнення податкової накладної» № 1379 від 01.11.2011 року, дає суду право зробити висновок про те, що продавець товарно-матеріальних цінностей-ПАТ «Модуль» за договором купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року, та за договором купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, зобов'язаний надати покупцю-ТОВ «Модуль-Україна» на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) одну податкову накладну за кожним договором окремо, оскільки постачання товарно-матеріальних цінностей за вказаними договорами купівлі-продажу відбулося однією датою, а саме: 30.03.2012 року.

Дата постачання товарів по двох договорах купівлі-продажу саме 30.03.2012 року сторонами не заперечується і підтверджується змістом акту перевірки та матеріалами справи.

Законодавець звільняє постачальника від виписування податкових накладних за кожною датою оплати чи постачання поставлених товарів/послуг у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язках із покупцем і надає право на виписування податкових накладних один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця.

Ні Податковий кодекс України, ні «Порядок заповнення податкової накладної» не передбачає виписування кількох податкових накладних у разі поставки товарів однією датою.

Таким чином ПАТ «Модуль» за результатами проведених господарських операцій зобов'язаний виписати та надати покупцю-ТОВ «Модуль-Україна» дві податкові накладні, тобто за договором купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року податкову накладну на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., та за договором купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року податкову накладну на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн.

Замість того ПАТ «Модуль» виписав та надав позивачу за договором купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року 216 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., з яких 167 податкових накладних на загальну суму 4615202,30 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 769200,31 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль», та за договором купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, ПАТ «Модуль» виписав та надав позивачу 18 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн., з яких 8 податкових накладних на загальну суму 289209,21 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль».

Згідно пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість-продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень-з 1 січня 2012 року.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Так як позивач отримав від продавця за договором купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року 216 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 10259789,89 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 1709964 грн., з яких 167 податкових накладних на загальну суму 4615202,30 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 769200,31 грн., не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль», та за договором купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року, 18 податкових накладних від 30 березня 2012 року на загальну суму 23242753,23 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 3873792,20 грн., з яких 8 податкових накладних на загальну суму 289209,21 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 48201,58 грн., які також не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем-ПАТ «Модуль», у нього відсутні правові підстави для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Позивач позбавив себе можливості віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, за податковими накладними які не зареєстровані продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки не скористався правом подання заяви із скаргою разом із податковою декларацією на продавця товарів-ПАТ «Модуль» до контролюючого органу, як це передбачено пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року.

Крім того суд вважає законними висновки акту перевірки про відсутність реальних операцій з поставок товарів за договорами купівлі-продажу, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року продавець-ПАТ «Модуль» зобов'язується передати у власність покупця-ТОВ «Модуль-Україна» товарно-матеріальні цінності, а покупець в порядку та на умовах, визначених договором зобов'язується прийняти і оплатити товарно-матеріальні цінності.

Згідно пункту 1.5 договору визначено, що базовими умовами поставки є умови поставки EXW-(франко-завод) згідно в правилами «Інкотермс-2000». Пунктом поставки є місцезнаходження продавця.

Актом перевірки встановлено, що на дату укладення договору купівлі-продажу № 12/24 від 05.03.2012 року та на день поставки товарно-матеріальних цінностей позивач не мав жодних власних чи орендованих приміщень для прийняття та розміщення отриманих товарно-матеріальних цінностей, відповідно у позивача не було можливості здійснити прийняття товарів згідно умов вказаного договору купівлі-продажу. Все майно і приміщення які позивач взяв в оренду у ТОВ ПзП «Едпол» для забезпечення своєї діяльності за договором оренди № 01-02/12 від 01.02.2012 року вже через два дні були передані в суборенду ПАТ «Модуль» на підставі договору суборенди № 03-02/12 від 03.02.2012 року.

Отже на дату поставки товарів, а саме 30.03.2012 року у позивача відсутнє місце зберігання товарно-матеріальних цінностей, відсутні договори на їх зберігання з будь-якими контрагентами, акти прийому-передач товарів сторонами не оформлялись.

При проведенні перевірки, а також в судовому засіданні представниками позивача не надано доказів та не доведено, що договори купівлі-продажу відбулися реально.

Договір суборенди № 03-02/12 від 03 лютого 2012 року згідно якого суборендодавець-ТОВ «Модуль-Україна» передає, а суборендар-ПАТ «Модуль» приймає в тимчасове платне користування майно згідно актів приймання-передачі, не може бути доказом виконання договорів купівлі-продажу, оскільки як вказано вище за умовами таких договорів пунктами поставки товарно-матеріальних цінностей є місцезнаходження продавця.

В зв'язку із відсутністю у позивача будь-яких основних засобів як у власності так і в оренді, неможливо встановити яким чином позивач отримував закуплений товар, де його розміщував та оприбутковував, а також яким чином використав у своїй господарській діяльності, що в свою чергу свідчить про відсутність реальних поставок товарів.

Аналогічна ситуація прослідковується також за договором купівлі-продажу № 93 від 20.02.2012 року.

Враховуючи наведене суд вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року, яким відповідач зменшив позивачу від'ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 817402 грн.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 16, 19, 20, 41, 54, 58, 75, 78, 86, 187, 198, 201, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України, «Порядком заповнення податкової накладної», ст.ст. 9, 11, 72, 86, 157, 159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 16.03.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2016 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський