Справа № 808/6363/13-а(СН/808/27/15)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2016 року м. Київ К/800/5784/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Розваляєва Т.С., перевіривши на предмет відповідності вимогам закону касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа - Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про скасування висновку та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, в якому просив:

скасувати висновок державної експертизи землевпорядної документації №644 від 18 жовтня 2010 року, затверджений відповідачем та визнати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу загальною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства із земель Степненської сільської ради, розташованої за межами населеного пункту таким, що одержав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації;

зобов'язати відповідача затвердити розроблений та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу загальною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства із земель Степненської сільської ради, розташованої за межами населеного пункту та передати у власність позивачу земельну ділянку загальною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства із земель Степненської сільської ради, розташованої за межами населеного пункту відповідно до розробленого та узгодженого проекту землеустрою.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, в позові відмовлено.

Судами встановлено, що рішенням Степненської сільської ради народних депутатів восьмої сесії двадцять другого скликання № 10 від 04 грудня 1996 року затверджено матеріали по передачі земель у колективну власність КСП «Степне».

Згідно експлікації земель (Додаток до рішення № 10 від 04.12.1996) у колективну власність підлягали переданню землі загальною площею 3 121,2 га,. з них : рілля 2566,6 га, сінокоси 90,3 га, пасовища 221,1 га, всього сільськогосподарських угідь 2 878,0 га та 243,2 га землі загального користування, із них в населених пунктах 1,3 га.

На підставі рішення № 10 від 04 грудня 1996 року КСП «Степне» виданий державний акт НОМЕР_1 на право колективної власності на землю.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Запорізької області від 05 березня 1997 № 133 затверджено земельну частку (пай) по КСП «Степне» розміром 8,06 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 23 693 грн. Покладено обов'язок на КСП «Степне» замовити Запорізькому філіалу інституту землеустрою виконати роботи по виготовленню сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Із долучених до справи копій матеріалів паювання земель КСП «Степне» вбачається, що на підставі розпорядження № 133 від 05 березня 1997 року членам КСП «Степне» виготовлено 357 сертифікатів НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4. (а.с. 112, Том ІІ).

Отже, громадяни-члени колишнього КСП «Степне» отримали право на приватизацію земельних ділянок, які включені в умовних кадастрових гектарах до сертифікатів на право на земельну частку (пай), в т.ч. на 2566,6 га ріллі, 221,1 га пасовищ та 90,3 га сіножатей.

29 березня 2010 року розпорядженням Запоріжської районної державної адміністрації № 665 позивачу надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки розташованої на території Степненської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,5000 га.

18 жовтня 2010 року Відділом державної землевпорядної експертизи проведено експертизу та складено відповідний висновок за № 664 державної експертизи землевпорядної документації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5000 га із земель Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу.

За результатами державної експертизи проект землеустрою визнано таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та оцінено негативно і не погоджено.

Зауваження до земельної документації було викладено в п. 10 оскарженого висновку:

10.1 У вхідній земельно-кадастровій інформації невірно вказано цільове призначення використання землі (п. 1.1.3);

10.2 На кадастровому плані не вказаний суміжний землекористувач від точка А до точки Б. Ситуаційна схема виконана в масштабі, який не дозволяє визначити місце розташування земельної ділянки;

10.3 Відсутній проект розпорядження;

10. 4 Відсутнє обґрунтування можливості зміни виду угідь з пасовищ на ріллю;

10.5 Згідно мтеріалів по передачі земель в колективну власність КСП «Степне», затверджених рішенням Степненської сільради №10 від 04 грудня 1996 року, державного акту на право колективної власності КСП «Степне» НОМЕР_1 від 27 лютого 1997 року запроектована земельна ділянка належить до пасовищ, які відповідно до законодавства підлягають розподілу на земельні частки (паї), і тому не може бути передана у власність стороннім особам без згоди власників земельних часток (паїв). Порушено вимоги ст. 14 Конституції України, п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 3, 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно з пунктом 11 висновку підсумкова оцінка результатів держаної експертизи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5000 га із земель Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства у власність позивачу не відповідає вимогам чинного законодавства України, вставленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

За результатами розгляду клопотання позивача щодо спростування вказаного висновку, листом від 30 грудня 2010 року № 02-07-2817/4652 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскаржений позивачем висновок державної експертизи землевпорядної документації відповідає критеріям оцінки рішень суб'єктів владних повноважень, передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України.

Не погоджуючись із рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про їх скасування та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя. Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектару сільськогосподарських угідь для даного підприємства.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

При обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 1 Закону України №899-IV встановлює перелік осіб, які мають право на земельну частку (пай), серед яких зокрема право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, з огляду на викладене, власниками права на земельну частку (пай) із земель контуру №152 на території Степненської сільської ради згідно сертифікату є громадяни-члени колишнього КСП «Степне».

Згідно пп. «б» п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власників земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельні ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Отже, земельні ділянки зайняті пасовищами, право на які громадянам - членам колишнього КСП «Степне» посвідчено сертифікатами, не можуть бути передані у власність інших громадян, які не були членами зазначеного КСП, і позивачу у справі в тому числі.

Крім того запроектована земельна ділянка не відноситься ані до земель державної власності, ані до земель комунальної власності, то відповідач взагалі позбавлений можливості приймати рішення згідно ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Отже, виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які би дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, третя особа - Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про скасування висновку та зобов'язання вчинити дії.

Суддя Т.С. Розваляєва