Справа № 826/27128/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

18 лютого 2016 року м. Київ № 826/27128/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Артеменко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.
третя особа про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. (надалі - відповідач/Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В.), третя особа: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО), про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2015 р. було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Водночас, в судовому засіданні 18.02.2016 р. представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №826/27128/15 до розгляду Конституційним судом України подання Верховного Суду України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні судом було поставлено на обговорення учасників процесу клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача щодо зупинення провадження у справі №826/27128/15 не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав, про причини неявки суду не повідомляв.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, зважаючи на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є оскарження дій (бездіяльності) відповідача, що пов'язані з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Разом з тим, обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, позивач, зокрема, посилаються на ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до положень якої Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

При цьому, в доводах щодо правомірності оскаржуваних дій відповідач посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо визнання договорів банківського вкладу, укладених фізичними особами з банком, що перебуває в стані ліквідації, нікчемними.

Таким чином, при вирішенні справи судом застосуванню підлягають положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким згідно преамбули цього Закону встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановлено, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 р. зупинено провадження у справі №826/9693/13-а за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди та вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд касаційної інстанції виходив з того, що, на думку колегії суддів, попри встановлену мету Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України (ст.2 Закону), його практичне застосування до неплатоспроможних банків ставить вкладників банку в нерівні умови при відшкодуванні депозитних коштів, допускає застосування до неплатоспроможних банків різних підходів в зобов'язальних відносинах з кредиторами та позичальниками банку.

Відповідно до ч.5 ст.9 КАС України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведену правову норму застосував Вищий адміністративний суд України при винесенні ухвали від 02.04.2015 р. у справі №826/9693/13-а, згідно з якою вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23.02.2012 р. №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Конституційного Суду України (http://www.ccu.gov.ua) 10.02.2016 р. Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження за конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням Конституції України.

Зважаючи на те, що предметом даного закону є встановлення правових, фінансових та організаційних засад функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до ст.1 Закону №4452), суд приходить до висновку про те, що обставини, що будуть встановлені у рішенні

Конституційного суду України, щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можуть вплинути на розгляд справи №826/27128/15, що на переконання суду свідчить про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись положеннями п.3 ч.1 ст.156, ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №826/27128/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії до прийняття рішення Конституційним судом України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі №826/27128/15.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур