Справа № 815/310/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/310/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у наданні повного переліку працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу та зобов'язання надати повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, зокрема, що положеннями ч. 5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, умови отримання цих коштів.

Позивач в судове засідання 25.02.2016 року не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.19). 11.02.2016 року від нього через канцелярію суду надійшла письмова заява від 22.02.2016 року про розгляд справи без участі позивача. Крім того, згідно вказаної заяви, позивач свої позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.23-25), наголошуючи, зокрема, що запит позивача не містить в собі чітких посилань, з якою метою такі дані збираються, та з якою метою будуть використовуватися.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2015 року позивач звернувся до Головного управління Держпраці в Одеській області з інформаційним запитом на отримання публічної інформації (а.с.26), в якому посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 5, ч. 5 ст. 6 та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просить відповідача надати наступну інформацію:1) загальну кількість співробітників відповідача станом на дату розгляду запиту; 2) повний перелік працівників відповідача, що повністю або частково отримують заробітну платню за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу(а.с.26).

За результатом розгляду вищевказаного звернення від 22.12.2015 року, відповідачем на ім'я ОСОБА_1 надіслано лист-відповідь від 14.01.2016 року № 15/01-33-0185 за підписом начальника Головного управління Держпраці в Одеській області Дзюби А.М.. Згідно вказаного листа, позивачу відмовлено в наданні запитуваної інформації, з посиланням на те, що така інформація містить персональні дані фізичної особи. Відтак, відповідач, зокрема, зазначив, що надання відповіді на запит позивача від 22.12.2015 року є неможливим, оскільки вказаний запит не містить в собі чітких посилань, з якою метою такі дані збираються, та з якою метою будуть використовуватися. Для з'ясування потрібної інформації заявникові рекомендовано звернутися до офіційного сайту Головного управління Держпраці в Одеській області в мережі Інтернет. (а.с. 7-9).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI(далі по тексту - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 3 Закону № 2939-VI, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується, в тому числі, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно зі ст.21 Закону № 2939-VI, інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, ч.1 ст. 22 Закону № 2939-VI містить вичерпний перелік підстав, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 2939-VI, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст.2 Закону № 2939-VI, персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч. 5. ст. 6 Закону № 2939-VI, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Головне управління Держпраці в Одеській області (ІН 39781624) є органом державної влади та створено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року.

Таким чином, оскільки Головне управління Держпраці в Одеській області є органом державної влади та фінансується за рахунок бюджетних коштів, то воно є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів, а інформація щодо осіб(прізвище, ім'я та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти є публічною.

Доводи відповідача про те, що ним правомірно було відмовлено у наданні інформації на запит позивача, оскільки вказаний запит не містить в собі чітких посилань на те з якою метою ці дані збираються, та з якою метою будуть використовуватися, суд вважає необґрунтованими, оскільки статтею 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що при наданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 22.12.2015 року, відповідач діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, згідно ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці в Одеській області щодо відмови у наданні повного переліку працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

Зобов'язати Головне управління Держпраці в Одеській області надати ОСОБА_1 повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 01 березня 2016 року.

Суддя О.А. Левчук

.