Справа № 826/11226/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/20462/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Тракало В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України та просив суд визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо видання наказу від 10.07.2013р. № 847/к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду скарги позивача на протиправні дії заступника начальника Управління внутрішнього аудиту - начальника відділу від 11.06.2013р., непризначення і непроведення службового розслідування з метою зняття безпідставних звинувачень щодо порушення позивачем етики поведінки відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про державну службу", Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10.07.2013р. № 847/к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013р., у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2014р. заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду першої інстанції від 28.08.2013р. по справі №826/11226/13 залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 06.10.2014р. по справі залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не можуть бути визнані нововиявленими у розумінні ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

У касаційній скарзі позивач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ОСОБА_2 зазначає, що підставами для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2013р. є обставини, що були встановлені рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.07.2014р. у справі № 367/7893/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації. Вказаним судовим рішенням визнано факт поширення ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2 недостовірної інформації, яка за своїм змістом та формою порочать честь, гідність та ділову репутацію, порушує особисті немайнові права. Визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2, а саме: у акті від 03.06.2013 про те, що "ОСОБА_2 почав вести себе неадекватно, зухвало та агресивно; почав виганяти ОСОБА_3 з кабінету та кричати, щоб вона зайняла своє місце; продовжуючи кричати сказав, що вона ніхто і буде робити те, що йому хочеться; намагався спровокувати сварку із ОСОБА_3."; у акті від 11.06.2013р. про те, що "ОСОБА_2 почав зухвало та агресивно вести себе, погрожувати та намагався спровокувати сварку із ОСОБА_3; ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_3 окулярами по обличчю". В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є чітко визначеним. Виходячи з аналізу норм вказаної статті, нововиявленими слід вважати обставини, які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, а також не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, врахування яких при розгляді справи могло б вплинути на результати її вирішення по суті. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали, що викладені у доповідних записках від 03.06.2013р. та від 14.06.2013р., в актах від 03.06.2013р. та від 11.06.2013р. обставини досліджувались Окружним адміністративним судом міста Києва під час розгляду справи та прийняття постанови від 28.08.2013р. по суті спору. Цим обставинам була надана відповідна правова оцінка у визначеному процесуальним законодавством порядку, зокрема, в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а саме: показаннями свідків та актом ОСОБА_4 від 11.06.2013р.

Згідно з частиною третьою статті 86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 76 КАС України передбачено, що пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі. Сторони, треті особи або їхні представники, які дають пояснення про відомі їм обставини, що мають значення для справи, можуть бути за їхньою згодою допитані як свідки.

Зі змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2013 встановлено, що під час розгляду справи по суті спору ОСОБА_2 заперечував достовірність викладених у доповідних записках від 03.06.2013р. та від 14.06.2013р., в актах від 03.06.2013р. та від 11.06.2013р. інформації та обставин. Водночас, таким поясненням ОСОБА_2 поряд з іншими доказами у справі судом було надано відповідну правову оцінку та прийнято відповідне судове рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій також враховано ту обставину, що про порушення ОСОБА_2 правил етики державного службовця, яке було підставою для прийняття оспорюваного у справі наказу № 847/к, свідчили й інші досліджені під час розгляду справи докази, не спростовані позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що встановлені рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.07.2014 у справі № 367/7893/13-ц обставини не можуть бути визнані нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 254 КАС України по відношенню до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2013р., оскільки на ці обставини під час розгляду справи посилався ОСОБА_2 (недостовірність інформації у записках і актах), а про порушення позивачем етики державного службовця свідчили й інші досліджені під час розгляду справи докази, не спростовані позивачем.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Тракало В.В.