Справа № 818/108/16
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 р. Справа №818/108/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Кліменченка С.В.,

представника відповідача - Великодної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/108/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Вибір Регіон") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС (далі по тексу - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000007/2 від 30.01.2016 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00011 від 30.01.2016.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2016/000007/2 від 30.01.2016, згідно якого основний метод визначення митної вартості товару не застосовується, а митна вартість ввезеного товару визначена з використанням другорядного методу - (резервного) методу, за ціною попередньої ВМД. Підставою для такого визначення вартості товару стала цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України за митною декларацією № 805101204/2016/000947 від 20.01.2016. Також, відповідачем була винесена оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Разом з тим, позивач не погоджується з винесеним рішенням та карткою відмови, оскільки надані митному органу документи за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах визначених укладеним контрактом, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом. ЄАІС ДМСУ з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Внаслідок цього Сумська митниця ДФС неправомірно відмовила ТОВ "Вибір Регіон" у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.33-37) та зазначила, що при здійсненні митного контролю товару, заявленого за митною декларацією № 805130000/2016/000954, Сумська митниця ДФС згідно з підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 724 «Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів» зобов'язана була використовувати орієнтовні показники митної вартості товарів, сформовані системою управління ризиками. Надані документи, а саме інвойс та інвойс-проформа містили розбіжності стосовно вартості одиниці товару. Виходячи з того, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально (не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 Митного кодексу України, тобто заявлені декларантом відомості не підтверджено документально), 30.01.2016 посадовою особою Сумської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2016/000007/2. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій САІС Держмитслужби України: МД №805101204/2016/000947 від 20.01.2016.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 30.01.2016 ТОВ "Вибір Регіоні" подало на митний пост «Суми-центральний» електронну митну декларацію, якій був присвоєний номер 805130000/2016/000954 на товар: «Монокальційфосфат кормовий у кількості 187200 кг. Масова частка фтору 0,16 - 0,17 %% мас. у перерахунку на сухий безводний продукт. Пакування: поліпропіленові мішки типу «Біг - Бег» - 234 шт. ТУ 2182-686- 12. Використовується для підгодівлі тварин», код товару згідно УКТЗЕД з рівнем митної вартості 0,508 дол. США/кг (а.с.13).

До пакету документі, наданого відповідачу для митного оформлення товару, входили:

- митна декларація № 805130000/2016/000954 від 30.01.2016;

- контракт № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015р.;

- зміни № 1 від 02.12.2015 до контракту № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- зміни № 2 від 28.12.2015 до контракту № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- доповнення №1 від 28.12.2015 до контракту №398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- рахунок-інвойс № 3 від 18.01.2016;

- банківський платіжний документ (виписка банку) № 6201763 від 25.01.2016;

- сертифікат походження товару № від 18.01.2016;

- залізнична накладна СМГС № 20973184 від 18.01.2016;

- експортна митна декларація № 10413020/180116/0000059 від 18.01.2016;

- інші некласифіковані документи які не впливають на визначення митної вартості товару (а.с.14-25).

Декларант обрав перший метод визначення митної вартості товару за ціною договору.

При здійсненні митного контролю товару Сумська митниця ДФС згідно з п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 724 «Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів» використала орієнтовні показники митної вартості товарів, сформовані системою управління ризиками.

На виконання ст. 53 Митного Кодексу України інспектором митного поста «Суми-центральний» було витребувано документи, що підтверджують митну вартість товару.

У відповідь на запит додаткових документів декларантом надано:

1) копію митної декларації країни відправлення від 18.01.2016 за №10413020/180116/0000059, яка містила розбіжності стосовно кількості товару, який надійшов;

2) банківське платіжне доручення від 25.01.2016 №6201763, яке містило інформацію що платіж проведено банком 25.01.2016, цей термін суперечить домовленостям між продавцем та покупцем, які зафіксовані пунктом 6 «Оплата» зовнішньоекономічного контракту від 16.11.2015 №398/АПТ/ВР/15-03-283, яким зазначено: «оплата за Товар, який продано за цим контрактом, здійснюється банківським переводом не пізніше ніж 10 днів до дати відвантаження». Відвантаження відбулося 18.01.2016.

30.01.2016 посадовою особою Сумської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805130000/2016/000007/2. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій САІС Держмитслужби України: МД №805101204/2016/000947 від 20.01.2016 (а.с.26).

Також, відповідачем була винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 805130000/2016/00011 від 30.01.2016 (а.с.27).

ТОВ "Вибір Регіон" було прийняте рішення про здійснення митного оформлення товару відповідно до ціни визначеної відповідачем, з наступним оскарженням рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови. Так за ціною товару, визначеною відповідачем ТОВ "Вибір Регіон" здійснив митне оформлення за митною декларацією № 805130000/2015/000957 від 30.01.2016.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Вибір Регіон" (Покупець) та AT "Апатит" (Продавець) був укладений контракт № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015, на підставі якого 3 грудня 2015 року продавець виставив проформу-інвойс (попередній рахунок) № BL/825/15, відповідно до якого вартість товару становила 545,00 доларів США за одну тонну товару (а.с.14-16,47).

В подальшому, 28 грудня 2015 року, сторони уклали Доповнення № 1 до контракту відповідно до якого погодили вартість товару в розмірі 508 доларів США (а.с.19).

При поставці товару 18 січня 2016 року продавець, в якості супровідного документу видав рахунок-інвойс № 3 у якому вартість товару була зазначена у відповідності до Доповнення № 1 від 28.12.2015 (а.с.20).

ТОВ "Вибір Регіон" надало відповідачу Доповнення № 1 від 28.01.2015, в якому зазначено про нову ціну товару і яке було підписане сторонами пізніше ніж виставлений проформа-інвойс (попередній рахунок) № BL/825/15 від 03.12.2015.

Таким чином заяви відповідача про сумніви щодо розбіжностей у ціні товару є безпідставними та необґрунтованими.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В силу положень ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, почергово застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 МК України).

Із вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Слід зазначити, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ТОВ "Вибір Регіон" відповідачу було надано наступні документи:

- контракт № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- зміни № 1 від 02.12.2015 до контракту № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- зміни № 2 від 28.12.2015 до контракту № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- доповнення №1 від 28.12.2015 до контракту №398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015;

- рахунок-інвойс № 3 від 18.01.2016;

- банківський платіжний документ (виписка банку) № 6201763 від 25.01.2016;

- сертифікат походження товару № від 18.01.2016;

- залізнична накладна СМГС № 20973184 від 18.01.2016;

- експортна митна декларація № 10413020/180116/0000059 від 18.01.2016.

Надані документи за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах визначених укладеним контрактом, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Разом з тим, у своєму електронному запиті від 30.01.2016 відповідач зазначив про необхідність подання йому, крім документів які були надані, ще і наступних:

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- виписку із бухгалтерської документації;

- каталоги, прайс-лист фірми виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спец. експортними організаціями або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини - розрахунок ціни-калькуляцію.

Необхідно зазначити, що відповідно до умов поставки товар не підлягав страхуванню внаслідок цього ТОВ "Вибір Регіон" і не мав можливості надати документи про вартість страхування.

Крім того, нормами чинного законодавства України не визначено таке поняття як виписка з бухгалтерської документації. Таким чином митний орган повинен був чітко зазначити які саме документи з бухгалтерської документації необхідно надати щоб підтвердити митну вартість товару. В той же час ТОВ «Вибір Регіон» надало митному органу рахунок-інвойс №3 від 18.01.2016, банківський платіжний документ (виписка банку) № 6201763 від 25.01.2016 про проведення оплати за товар, які є підтвердженням вартості товару та факту оплати за товар.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

В силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Додатково необхідно зазначити, що нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Також відповідач зазначає, що копія митної декларації країни відправлення від 18.01.2016р. №10413020/180116/0000059 містила розбіжності стосовно кількості товару, який надійшов.

Дані твердження також є безпідставними, оскільки відповідно до умов контракту № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015 (зі змінами № 1 від 02.12.2015, № 2 від 28.12.2015 та доповненням № 1 від 28.12.2015) передбачено два місця поставки товару, а саме:

- на умовах СРТ - станція Суми-Товарна Південної залізниці;

- на умовах СРТ - станція Харків-Ліски Південної залізниці.

В графі 31 митної декларації країни відправлення від 18.01.2016р. № 10413020/180116/0000059, також зазначено, що товар по даній митній декларації буде поставлятися на двох умовах поставки: ст. Суми-Товарна, та ст. Харків-Ліски.

В графі 38 митної декларації країни відправлення від 18.01.2016р. № 10413020/180116/0000059, зазначена загальна вага (нетто) товару в розмірі 250 200,00 кг., що дорівнює 4 (чотирьом) залізничним вагонам.

Таким чином 3 (три) вагони доставлялися на станцію Суми-Товарна (залізнична накладна СМГС № 20973184 від 18.01.2016, наявна в матеріалах справи), а 1 (один) вагон доставлявся на станцію Харків-Ліски (залізнична накладна СМГС № 20972569 від 18.01.2016 (а.с.48).

Таким чином якщо скласти вагу нетто 187 200,00 кг по залізничній накладній СМГС № 20973184 від 18.01.2016 та вагу нетто 63 000,00 кг. по залізничній накладній СМГС № 20972569 від 18.01.2016 отримуємо загальну вагу нетто 250 200,00 кг, яка і вказана в митній декларації країни відправлення від 18.01.2016 за №10413020/180116/0000059.

Додатковою підставою для виникнення сумнівів стало те, що банківське платіжне доручення від 25.01.2016 за № 6201763 містило інформацію що платіж проведено банком 25.01.2016, а цей термін суперечить домовленостям між продавцем та покупцем, які зафіксовані пунктом 6 «Оплата» зовнішньоекономічного контракту від 16.11.2015 за №398/АПТ/ВР/15-03-283, яким зазначено: «оплата за Товар, який продано за цим контрактом, здійснюється банківським переводом не пізніше ніж 10 днів до дати відвантаження». Відвантаження відбулося 18.01.2016.

Однак дані зауваження відповідача не можуть стосуватися питань визначення митної вартості товару.

Так, відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та Господарського кодексу України питання щодо порядку, строків оплати за товар вирішуються виключно сторонами господарських відносин. Це стосується і питань відповідальності за несвоєчасне чи неповне виконання прийнятих на себе зобов'язань сторонами господарських відносин.

Застосування до ТОВ «Вибір Регіон» санкцій за несвоєчасну оплату по контракт № 398/АПТ/ВР/15-03-283 від 16.11.2015 є виключним правом AT «Апатит», а відповідач не може обґрунтовувати виникнення сумнівів щодо вартості товару тим, що оплата за даний товар була здійснена пізніше ніж вказано в самому контракті.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000007/2 від 30.01.2016 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00011 від 30.01.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2756,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №458 від 03.02.2016 (а.с.3).

Таким чином, ТОВ "Вибір Регіон" необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС в сумі 2756,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариство з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000007/2 від 30.01.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00011 від 30.01.2016.

Відшкодувати товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" () витрати зі сплати судового збору в сумі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС ().

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 07.03.2016 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов