Справа № 761/18802/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ К/800/601/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Сороки М. О., Чумаченко Т. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з інвалідністю, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС України) в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи;

- зобов'язати ДСНС України нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до наказу ДСНС України № 403 о/с від 30 вересня 2014 року позивача було звільнено з посади полковника служби цивільного захисту за станом здоров'я зі зняттям з військового обліку та, як наслідок встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала за результатами виконання службових обов'язків.

Позивач вказує, що на підставі статті 118 Кодексу цивільного захисту України, в якій передбачено право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, відповідачем видано наказ № 649 від 24 листопада 2014 року, згідно з яким виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 136752,00 гривень.

Вважаючи, що під час проведення розрахунку розміру призначеної та виплаченої допомоги відповідачем не було враховано відомості, які відображені у грошовому атестаті, а відтак недоотримання суми одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії ДСНС України щодо неналежного розрахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

У своїй касаційній скарзі ДСНС України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, ОСОБА_1 у своїх запереченнях зауважує на необґрунтованість касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 у період з 1996 року по 2014 рік проходив службу в органах та підрозділах Міністерства надзвичайних ситуацій України, правонаступником якого є ДСНС України.

Згідно з наказом ДСНС України № 403о/с від 30 вересня 2014 року звільнено позивача за станом здоров'я із зняттям з військового обліку.

Однак, 16 жовтня 2014 року за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією позивачу надано довідку серії АБ № 0082741, якою встановлено III групу інвалідності.

Разом з цим, у відповідності до протоколу засідань Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України № 1822 від 24 жовтня 2014 року встановлено, що інвалідність настала внаслідок виконання службових обов'язків.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 908 від 11 липня 2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" ДСНС України видано наказ № 649 від 24 листопада 2014 року, яким передбачено виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 136752,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність дій щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, виходячи лише з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років та посадового окладу за останньою посадою, яку займав позивач на день настання інвалідності.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності дій суб'єкта владних повноважень, які полягають у проведенні розрахунку належного розміру одноразової грошової допомоги, яка виплачена ОСОБА_1 згідно з наказом ДСНС України № 649 від 24 листопада 2014 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов'язки врегульовано Кодексом цивільного захисту України та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 593 від 11 липня 2013 року (далі - Положення).

Приписами статті 101 Кодексу цивільного захисту України визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно з пунктом 3 Положення особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Право на отримання одноразової грошової допомоги регламентується статтею 118 Кодексу цивільного захисту України, в частині другій якої вказано, що у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до наказу ДСНС України № 403о/с від 30 вересня 2014 року позивача було звільнено з посади полковника служби цивільного захисту за станом здоров'я зі зняттям з військового обліку.

Окрім цього, 16 жовтня 2014 року за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок виконання службових обов'язків.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 908 від 11 липня 2007 року (далі - Порядок), грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання службових обов'язків у розмірі: 60-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з пунктом 3 Порядку, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 908 від 11 липня 2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" ДСНС України видано наказ № 649 від 24 листопада 2014 року, яким передбачено виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 136752,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності III групи, беручи до уваги лише оклад за спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років та посадовий оклад за останньою посадою, яку займав позивач на день настання інвалідності.

Однак, відповідно до грошового атестату № 603, виданого ДСНС України на дату звільнення, до складових грошового забезпечення позивача включено:

- оклад за спеціальним званням - 135,00 грн.;

- посадовий оклад - 1900,00 грн.;

- відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 814,00 грн.;

- надбавка за виконання особливо важливих завдань 100% - 2849,00 грн.;

- надбавка за таємність - 10% - 190,00 грн.;

- премія 90% - 5299,20 грн.

Отже, розмір місячного грошового забезпечення складав 11187,20 грн., проте позивачу виплачено лише 136752,00 грн., що за розрахунком не відповідає 48-місячному грошовому забезпеченню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про неправомірність дій суб'єкта владних повноважень, які полягають у невключенні всіх складових грошового забезпечення, які вказані у грошовому атестаті, під час нарахування позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді М. О. Сорока

Т. А. Чумаченко