Справа № 553/4290/15-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4290/15-а
Провадження № 2-а/553/12/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(за позовом оосби)

28.01.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, в якому просив визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави щодо ОСОБА_1 під час перерахунку розміру пенсії за вислугою років та зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави провести перерахунок пенсії з 01.12.2012 року на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 12.11.2012 року № 146, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 23.12.2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити виплату різниці недоотриманої пенсії з 01.12.2012 року.

В позові позивачем вказувалось про те, що останній працював в органах прокуратури України з 03.08.1987 року по 15.01.2004 року та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з листопада 2003 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора Ленінського району м. Полтави. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" була підвищена заробітна платня працівників прокуратури. 28.10.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Полтави з заявою про проведення перерахування пенсії у розмірі 90% середньомісячної зарплати, згідно довідки прокуратури Харківської області № 18-735 від 05.09.2012 року, виданої для пред'явлення в Пенсійний фонд, згідно Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року.

Всупереч вказаних норм діючого законодавства, листом ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави № 95-М-02 від 12.11.2015 року, позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно наданої заяви у зв'язку з тим, що згідно з Законом України "Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 01.10.2011 року № 3668-VI з 01.10.2011 року встановлено відсоток обчислення пенсії від заробітної плати працівникам прокуратури - 80%. Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач був вимушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають в повному обсязі, посилаючись на те, що КМУ 31.05.2012 року прийнято було постанову за № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14.06.2012 року. Згідно заяви позивача від 20.11.2012 року та довідки про заробітну плату № 146 від 12.11.2012 року, виданої Прокуратурою Полтавської області було проведено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року та як зазначено в запереченнях дану пенсію обчислено за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набрання чинності постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 та з урахуванням п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а саме в розмірі 80% розміру місячного заробітку за посадою прокурора Прокуратури Ленінського району м. Полтави, з якої позивач вийшов на пенсію, станом на 14.06.2012 року.

При цьому, стороною відповідача в поданих на адресу суду письмових запереченнях вказувалось про те, що розрахунок пенсії було проведено за нормами чинного на момент перерахунку пенсійного законодавства. Так, у відповідності до п. 4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів. У відповідності до п. 4.12 Порядку при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше пяти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації). Враховуючи вище визначені норми та у випадку проживання в м. Харкові, позивачі УПФ в Ленінському районі м. Полтави розяснювалось те, що останньому необхідно звернутися до територіального управління Пенсійного фонду України за новим місцем проживання з заявою про запит пенсійної справи.

Поряд з цим розяснювалось те, що у відповідності до п.2.21 Порядку визначено, що у разі звільнення, особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування та обліку як одержувача пенсії про дату звільнення шляхом подання заяви. При цьому, вказувалось в запереченнях відповідачем те, що в даний час в матеріалах пенсійної справи відомості про звільнення відсутні, у звязку з чим та на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.04.2015 року виплата пенсії останньому проводиться у розмірі 85%, на підставі чого просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача адвоката ОСОБА_2, дослідивши докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Так, судом встановлено, що позивач з листопада 2003 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора району.

Відповідно до довідки прокуратури Полтавської області від 12.11.2012 року № 146, виданої позивачу, заробітна плата позивача станом на 14.06.2012року становила 8500,03 грн. (а.с. 21).

Поряд з цим, судом встановлено, що 28.10.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Полтави з заявою про проведення перерахування пенсії у розмірі 90% середньомісячної зарплати, згідно довідки прокуратури Полтавської області № 146 від 12.11.2012 року, виданою для пред'явлення в Пенсійний фонд України, згідно Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року.

В свою чергу, відповідачем ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави листом № 95-М-02 від 12.11.2015 року, позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно наданої заяви від 28.10.2015 року у зв'язку з тим, що згідно з Законом України "Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 01.10.2011 року № 3668-VI з 01.10.2011 року встановлено відсоток обчислення пенсії від заробітної плати працівникам прокуратури - 80%.

Так, слід вказати, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено в ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Редакція зазначеної статті змінювалась. Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 цього Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Таким чином з огляду на вищевикладене вбачається, що підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З урахуванням викладеного, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.13 та ч.18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи наведене, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції, що діяла на час призначення пенсії, а тому дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави щодо обмеження прав позивача під час перерахунку пенсії є неправомірними.

Крім того, вирішуючи питання застосування цього Закону, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, ОСОБА_3 державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

При вирішенні наведеного спору, суд враховує практику Верховного Суду України з наведеної категорії справ, зокрема, яка викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 10.12.2013 року, від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачеві є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17,19, 22, 152 Конституції України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 2, 5, 6, 17, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час перерахунку розміру пенсії за вислугою років.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави здійснити перерахунок щомісячної пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2012 року на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 12.11.2012 року № 146, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 23.12.2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та виплачувати ОСОБА_1 недоотриману частину виплат за минулий час з 01.12.2012 року, з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5