Справа № 826/9831/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2016 року № 826/9831/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультраполімерз» до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ультраполімерз» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі також - відповідач), в якому просило:

- скасувати постанову № 29-ЦД-1-Е про накладення санкції за порушення на ринку цінних паперів від 28.01.2015 року.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріали справи свідчать, що 28 січня 2015 року, директором Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ОСОБА_1, було винесено постанову № 29-ЦД-1-Е про накладення санкції за порушення на ринку цінних паперів.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю постанови № 29-ЦД-1-Е звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що постанова є протиправною, оскільки прийнята на підставі порушення п.3 Розділу III Порядку скасування реєстрації випусків акцій, за яке позивач уже притягався до юридичної відповідальності згідно постанови від 19.02.2014 №148-ЦД-1-Е, відтак позивача притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення двічі, що не узгоджується з приписами чинного законодавства, і Конституції України. З огляду про що позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

За наслідком розгляду справи, судом встановлене наступне.

Відповідно до акта про правопорушення на ринку цінних паперів №34-ЦД-1-Е від 15.01.2015, відповідачем встановлено порушення ТОВ «Ультраполімерз» вимог законодавства про цінні папери, зокрема: «не виконання рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.09.2014року №1273 про усунення порушень законодавства про цінні папери (термін виконання до 23.12.2014).

Поряд з цим, фактичні обставини справи свідчать, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.09.2014 року №1273 прийняте з підстав порушення позивачем вимог пункту 3 Розподілу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2013. Так, строком до 23.12.2014 ТОВ «Ультраполімерз» не скасувало реєстрацію випуску акцій ЗАТ «Ультраполімерз» (свідоцтво про реєстрацію випуску цінних паперів №242/10/1/2005 від 26.09.2005), що свідчить про невиконання рішення Комісії №1273 від 23.09.2014.

В подальшому, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів на ринку цінних паперів, відповідачем прийнято постанову №29-ЦД-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, згідно якої на позивача накладено штрафну санкцію у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної постанови, суд виходив із наступного.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про державне регулювання цінних паперів в України» передбачено, що державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживання і порушенням у цій сфері.

Згідно ст. 2 даного Закону, проведення державного регулювання цінних паперів здійснюється в тому числі, і з метою дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Статтею 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема: - надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства (пункт 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» ); - накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів (п. 14 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»).

Згідно з п.8 ст. 11 Закону Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спірні правовідносини на момент їх виникнення регулювалися Порядком скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30 грудня 1998 року № 222, проте в зв'язку з тривалістю правопорушення, після втрати чинності останнім, підпадали під дію Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №737, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.05.2013 за №822/23354, за порушення вимог якого до позивача і було застосовано штрафні санкції.

Відповідно до приписів п. 3.1 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30 грудня 1998 року № 222 (діяли на момент реорганізації товариства), протягом семи робочих днів з дня державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - правонаступника товариства або останнього з них правонаступник подає до реєструвального органу документи які необхідні для скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій.

Проте, як встановлено судом, позивачем, як правонаступником ЗАТ «Ультраполімерз» наведена вимога законодавства виконана не була, що і зумовило винесенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 23.09.2014 року рішення № 1273, яким позивача зобов'язано у строк до 23.12.2014 усунути порушення вимог п. 3 розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2013 за №822/23354 та протягом одного робочого дня, після усунення порушення, повідомити Комісію.

Водночас, суд звертає увагу на те, що твердження позивача, про те, що до нього застосовано двічі санкцію за одне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки постановою №148-ЦД-1-Е від 19.02.2014 року позивача притягнуто до відповідальності за невиконання Рішення Комісії №2665 від 19.11.2014 року.

Разом з тим, згідно постанови №29-ЦД-1-Е від 28 січня 2015 року, позивача притягнуто до відповідальності за невиконання Рішення Комісії №1273 від 23.09.2014 року.

Таким чином, кожним із рішень комісії (від 19.11.2014 року та від 23.09.2014 року), які прийняті у відношенні позивача та зобов'язує останнього вчинити відповідні дії з метою усунення правопорушень на ринку цінних паперів є актом індивідуальної дії і є обов'язковим їх виконання на усунення порушень закону. При цьому, за невиконання кожного окремого Рішення Комісії передбачена відповідальність, а тому застосування санкцій за невиконання одного Рішення Комісії не звільняє позивача від відповідальності за невиконання іншого Рішення Комісії прийнятого щодо нього.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність дій у межах спірних правовідносин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур