Справа № 338/1014/15а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Справа № 876/8210/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І.О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною відмову відповідача в зарахуванні пільгового стажу та перерахунку пенсії; зобов'язання відповідача врахувати період роботи з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до Крайньої півночі, зарахувати один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи з моменту призначення пенсії, тобто з серпня 2013 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та з серпня 2013 року отримує пенсію по віку за списком № 2. При обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року йому було зараховано до стажу роботи в одинарному розмірі, що є неправомірним та порушує права позивача.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії за період з 20 серпня 2013 року по 05 січня 2015 року залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, та здійснити перерахунок призначеної пенсії з 06 січня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що за поданими позивачем для призначення пенсії документами та документами долученими до позовної заяви, немає підстав для пільгового (кратного) обчислення трудового стажу позивача.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року працював вахтово-експедиційним та вахтовим методами на місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

З 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року електромонтером по ремонту електроустаткування, задіяного у виробництві підготовки сирої нафти в Нафтогазодобувному управлінні «Мамонтонєфть» виробничого об'єднання «Юганськнєфтєгаз» (поселення Пить-Ях Нєфтєюганського району Ханти-Мансійського автономного округу); з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року - електромонтером по обслуговуванню бурових в ТзОВ «КНГ-Сервіс» на території Ханти-Мансійського автономного округу - Югри.

Це підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.7-8), копіями архівних довідок Представництва ВАТ «НК «Роснєфть» в Ханти-Мансійському автономному окрузі № 10-02-01-Д-127 та № 10-02-01-Д-128 від 29 серпня 2011 року (а.с.9-10; 11-12); копією довідки ТзОВ «КНГ-Сервіс» № 53 від 16 серпня 2013 року (а.с.13).

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Кабінету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ямало-Ненецький та Ханти-Мансійський автономні округи Тюменської області відносяться до районів Крайньої Півночі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

На думку колегії суддів, позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтора разовому розмірі за період його роботи з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Покликання відповідача про на те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, є помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно з яким пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно з п.6 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, надаються також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, що розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі та місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, які направлені на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в круглорічні партії, нафторозвідки, загони.

Враховуючи те, що період роботи позивача з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою №53 від 16 серпня 2013 року, виданою ТзОВ «КНГ-Сервіс», які наводились вище та є у матеріалах пенсійної справи позивача і які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», суд першої інстанції вірно вказав, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною, встановлено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації «Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення» від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 26 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу при обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією, встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вважає що відповідач зобов'язаний зарахувати в пільговому обчисленні відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 22 березня 1984 року по 05 серпня 1994 року та з 09 червня 2007 року по 14 жовтня 2013 року, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців та зобов'язаний зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2015 року в справі № 338/1014/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 04 березня 2016 року