Справа № 815/2301/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2301/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщені суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко Оксани Сергіївни, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про скасування рішення (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень НОМЕР_3 від 23.01.2015 року, скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 23.01.2015 року, індексний номер НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, видане державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко О.С.,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко Оксани Сергіївни, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про скасування рішення (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень НОМЕР_3 від 23.01.2015 року, скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 23.01.2015 року, індексний номер НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований за адресою: м.Одеса, вул. Агрономічна,173-Г, видане державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко О.С.

Ухвалою суду від 27.05.2015 року на підставі ч.2 ст.53 КАС України до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору була залучена ОСОБА_4.

В судовому засіданні 01.03.2016 року представником позивача були підтримані заявлені позовні вимоги з огляду на те, що оскаржені рішення відповідача були прийняті без врахування тієї обставини, що об'єкт нерухомого майна є самочинним будівництвом, що підтверджується наказом Департаменту ДАБК в Одеській області від 28.04.2015 року №22 «СК», яким була скасована реєстрація декларації про готовність об'єкту до експлуатації, яка була підставою для прийняття оскаржених рішень державного реєстратора про реєстрацію права на нерухоме майно, що є безумовною підставою для скасування цих актів державного реєстратора. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.91 т.1). Треті особи на боці відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були сповіщені належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.33-34,38,39 т.2), але в судове засідання не прибули без поважних причин, а тому, відповідно до положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення щодо розгляду справи в порядку письмового провадження 10.03.2016 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, на підставі ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є посадовою особою місцевого підрозділу центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.4,8 цього ж Закону здійснює повноваження щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, ч.1, п.2 ч.1 ст.17, ст.104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

При розгляді справи судом встановлено, що у 2006 році позивач вперше звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначив, що він проживає в житловому будинку АДРЕСА_1. На сусідній земельній ділянці в будинку АДРЕСА_1, відповідач почала провадити роботи з будівництва житлового будинку впритул до літньої кухні під літ. «Б», яка перебуває у його власності, в зв'язку з чим порушуються його права. Новою будівлею закривається повністю стіна літньої кухні, що позбавляє позивачів можливості належно доглядати та експлуатувати господарську споруду. Підставою для звернення до суду слугував той факт, що ОСОБА_3 збудувала коробку житлового будинку, вікна якого виходять у двір їх земельної ділянки, що порушувало права позивача.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, як третя особа, звернулось до суду з самостійними позовними вимогами в яких просить зобов'язати відповідачку за власний рахунок знести самочинне будівництво - незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Позовні вимоги Управління обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 без дозвільних документів на проектування та проведення будівельних робіт, самовільно розпочала будівництво двоповерхового житлового будинку, який не можливо привести до відповідності будівельних норм і правил

Суворівський районній суд м.Одеси своїм рішенням від 15.10.2014 року по справі № 1527/2-47/11 (а.с.94-99 т.1) з урахуванням встановленого факту самочинного будівництва ОСОБА_3 житлового будинку без дозвільних документів та належним чином затвердженого проекту на будівництво, в зв'язку з неможливістю провести перебудову самочинного будівництва з метою його збереження, наявністю встановлених порушень протипожежних та будівельних норм і правил, з урахуванням відсутності прав на земельну ділянку, на якій здійснювалось будівництво, позовні вимоги позивача та третьої особи задовольнив шляхом зобов'язання ОСОБА_3 за власний рахунок знести об'єкт самочинного будівництва.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 14.05.2012 року (Справа № 1527/2-45/11) встановлено, що в 2005 році житловий будинок під літ. «А», загальною площею 34,2 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, були знесені їх власником ОСОБА_3 та в тому ж році самочинно нею був збудований житловий будинок під літ. «Г», загальною площею 243 кв.м. Відтак, стан цього будинку як самочинного вже встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили ще у 2012 році.

В період після прийняття рішення Суворівського районного суду м.Одеси від 15.10.2014 року по справі №1527/2-47/11, а саме 13.11.2014 року Департамент ДАБІ в Одеській області за № ОД87 зареєструвала Декларацію про готовність об'єкту до експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-24 т.1).

В подальшому державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко Оксана Сергіївна на підставі вказаної декларації зареєструвала право власності на вказаний об'єкт (рішення № 18826362 від 23.01.2015 року - про державну реєстрацію прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. за ОСОБА_3 - а.с.36 т.1) та було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.01.2015 року, індексний номер НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37 т.1), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер НОМЕР_4 від 23.01.2015 року (а.с.38 т.1).

Наказом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 28.04.2015 року №22 СК «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації» (а.с.89-90 т.1) реєстрація декларації від 13.11.2014 року №ОД87 про готовність об'єкту до експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 замовник ОСОБА_3 була скасована.

Представник позивача вважає, що факт скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації є достатньою підставою для скасування рішень державних реєстраторів від про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтв про право власності на нерухоме майно з чим суд погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно набувається з дати введення його в експлуатацію та подальшого проведення державної реєстрації такого права.

Згідно із ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося па підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п.19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Прийнявши наказ від 28.04.2015 року №22 СК про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 13.11.2014 року №ОД87 Департамент ДАБІ в Одеській області встановив, що в порушення наведених у декларації даних ОСОБА_3 про здійснення реконструкції існуючого житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення побудований за цією адресою окремо розташований одноповерховий будинок з добудованим гаражем. Також встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 12.07.2007 року №413/07 замовнику ОСОБА_3 не видавався та зазначена у декларації особа ОСОБА_5 не здійснювала технічного нагляду за процесом будівництва та жодних договорів із замовником не укладала.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 року по справі №815/2814/15 (а.с.16-19 т.2) була підтверджена законність наведеного вище наказу, оскільки позивачу ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Департаменту ДАБІ в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28.04.2015 року №22 СК було відмовлено повністю.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 року по цій же справі (а.с.20-24 т.2) апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції від 20.07.2015 року без змін.

Вказане судове рішення згідно положень ст.254 КАС України набрало законної сили 09.12.2015 року, а тому встановлені ним обставини не підлягають повторному доведенню під час розгляду цієї справи згідно положень ч.1 ст.72 КАС України.

Відповідно до статей 34,36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, замовник має право виконувати будівельні роботи лише після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єкт будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Замовником будівництва ОСОБА_3 згідно даних наказу від 28.04.2015 року №22 СК було здійснено будівництво без отримання жодних дозвільних документів, які б надавали право на їх виконання, що згідно наведеної норми ч.1 ст.376 ЦК України визначає таке будівництво як самочинне.

Відповідно до положень ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За таких обставин, право власності на самочинно новостворене нерухоме майно не могло було бути зареєстровано за замовником ОСОБА_3, в зв'язку із чим, позовні вимоги про скасування рішення (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень НОМЕР_3 від 23.01.2015 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 23.01.2015 року, індексний номер НОМЕР_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Держаного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко О.С. від 23.01.2015 року НОМЕР_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

3. Скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 індексний НОМЕР_5 Серія НОМЕР_6 від 23.01.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.