Справа № 263/5871/14а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Київ К/800/66330/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області (далі - УПФ) про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату соціальної допомоги як дитині війни за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2014 року, Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

визнати неправомірною бездіяльність УПФ щодо не нарахування і невиплати їй з 1 січня 2014 року в повному обсязі державної соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

зобов'язати з 1 січня 2014 року здійснити нарахування і виплату зазначеної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Посилалась на те, що будь-яких обмежень щодо виплат дітям війни соціальної допомоги у 2014 році законодавством не встановлювалося.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2014 року, залишеною без змін Харківським апеляційним адміністративним судом від 28 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволено. Зобов'язано УПФ з 3 січня 2014 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з відрахуванням фактично проведених виплат.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові. Вказується на те, що в 2014 році зазначені виплати здійснювалися в порядку і розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни, тому має право на державні соціальні гарантії, передбачені чинним законодавством.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно діяти у спірних правовідносинах відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Висновок судів відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Статтею 6 Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-IV «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон №2195-IV) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі - Закон №719-VII) не було встановлено будь-яких обмежень щодо застосування статті 6 Закону №2195-IV.

Зміни про застосування статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005 року, № 4, ст. 94 із наступними змінами) в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік, внесено до Закону № 719-VII згідно із Законом України від 31 липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності з 16 серпня 2014 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, тільки з 16.08.2014 року підвищення до пенсії дітям війни повинно здійснюватися органами Пенсійного фонду України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011 року.

З урахуванням наведеного, рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, а доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначених висновків не спростовують.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області відхилити, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман