Справа № 349/1568/15-а,2-а/349/71/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Справа № 876/545/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Каралюса В.М. та Гулида Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.12.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. про визнання дій протиправними і зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.12.2015р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати незаконними дії відповідача Управління Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. щодо невключення до розрахунку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати, з яких фактично утримувалися внески до Пенсійного фонду України; зобов'язати пенсійний орган провести перерахунок пенсії з дня її призначення (з 28.03.2014р.) в розмірі 80 відсотків від суми заробітку, з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів та індексації заробітної плати згідно довідки, виданої Рогатинською районною державною адміністрацією № 1-29 від 29.10.2015р.; зобов'язати відповідача в подальшому проводити нарахування і виплату пенсії згідно проведеного перерахунку; прийняте рішення звернути до негайного виконання (а.с.2-7).

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.12.2015р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача Управління ПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної пенсії на оздоровлення, матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів, індексації заробітної плати; зобов'язано пенсійний орган зробити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків, з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів, індексації заробітної плати з 11.06.2015р. та виплатити недоплачену пенсію; зобов'язано відповідача в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин; адміністративний позов в частині решти позовних вимог залишено без розгляду (а.с.33-36).

Розгляд справи проведений судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, передбаченого ст.183-2 КАС України.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Управління ПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.39-42).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати, та які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу». Матеріальні допомога на оздоровлення, допомога в розмірі 10 посадових окладів та індексація заробітної плати не включаються до заробітку, що враховується при обчисленні пенсії державним службовцям.

При цьому зазначає, що грошова допомога в розмірі 10 посадових окладів не може бути включена до розрахунку пенсії, оскільки вона виплачується громадянам лише після призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

На підставі ст.197 КАС України розгляд наведеної справи проводиться в порядку письмового провадження, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 28.03.2014р., позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 (вісімдесят) відсотків від суми заробітної плати (а.с.8-9).

13.11.2015р. позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої долучила довідку про складові заробітної плати (а.с.13-15).

Відповідно до довідки Рогатинської районної державної адміністрації № 1-29 від 29.10.2015р. позивачу в період з 01.04.2012р. до 31.03.2014р. виплачені матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 1147 грн. 53 коп., індексація - у розмірі 13604 грн. 57 коп. та матеріальна допомога в розмірі 10 посадових окладів - 12180 грн.; на виплачені суми допомоги та індексації нараховані та утримані страхові внески, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також листом Управління ПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. № 171/М-15 від 18.11.2015р. відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із врахуванням сум виплачених матеріальних допомог та індексації (а.с.8-9).

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до вказаних Законів нараховуються страхові внески, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України «Про оплату праці».

Таким чином, матеріальні допомоги та індексація враховуються під час обчислення середнього заробітку, на них нараховуються страхові внески, а тому останні повинні враховуватися при обчисленні пенсії державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затв. наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Окрім цього, згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент звернення щодо перерахунку пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, незалежно від стажу роботи на посадах державного службовця.

Згідно ст.37-1 вищевказаного Закону (в редакції, чинній на момент звернення щодо перерахунку пенсії) в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, під час перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не під час проведення перерахунку вже призначеної пенсії.

В частині врахування під час перерахунку пенсії державного службовця матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Суб'єктами правовідносин у цьому випадку є державний службовець та власник або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.13 ст.37 цього Закону державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Системний аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що Законом України «Про державну службу» врегульовані правовідносини з приводу матеріального та соціально-побутового забезпечення державних службовців, цей Закон є спеціальним у зазначених правовідносинах.

26.11.2013р. Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення № 11-рп/2013 та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення ч.13 ст.37 Закону України «Про державну службу» у системному зв'язку з положеннями п.2 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП, ст.21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Згідно Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затв. постановою КМ України № 1170 від 22.12.2010р., не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема, на одноразову допомогу працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Таким чином, спірна допомога в розмірі 10 посадових окладів не може включатися до заробітку для обчислення пенсії позивачу, оскільки її виплата проводиться після виходу на пенсію, така допомога включена до складу видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Звідси, у цій частині відмова пенсійного органу в задоволенні вимог позивача ґрунтується на вимогах закону.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не зверталася до листопада 2015 року із заявами щодо проведення перерахунку пенсії, відповідач рішень з цього приводу не приймав, та відповідно позивач не оскаржувала дії чи бездіяльність пенсійного органу.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (11.12.2015р.), пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність доводів про поважність його пропуску, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення спірного строку звернення суду із розглядуваним позовом, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 11.06.2015р.

При цьому, позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 28.03.2014р. до 10.06.2015р. включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із залишенням частини позовних вимог без розгляду.

При цьому, позовні вимоги щодо визнання відмови пенсійного органу в частині врахування до заробітку позивача для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів, а також врахування цієї допомоги під час перерахунку пенсії позивача задоволенню не підлягають.

Також в порядку ст.94 КАС України належить стягнути із державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати (пропорційно до задоволених вимог) у розмірі 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, 160, 183-2, 195-197, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. задоволити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської обл. від 25.12.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 171/М-15 від 18.11.2015р., від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця у розмірі 80 (вісімдесят) відсотків середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), із врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, включивши такі до місячного розрахунку заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, починаючи з 11.06.2015р. включно, та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат).

Позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 28.03.2014р. до 10.06.2015р. включно - залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. сплаченого судового збору (пропорційно до задоволених позовних вимог). за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської обл. (77000, Івано-Франківська обл., м.Рогатин, вул.Галицька, 14; ).

Постанова апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.М.Каралюс

Р.М.Гулид