Справа № 317/4846/14-а(2-а/317/9/2015)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2016 рокусправа № 317/4846/14-а(2-а/317/9/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області та Приватного акціонерного товариства «МТС України» на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» про визнання незаконними дій та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області в якому просив визнати незаконними дії Сонячної сільської ради при передачі в оренду земельної ділянки під розташування базової станції мобільного зв'язку, що розташована по вулиці Научній у селі Петрівському Запорізького району Запорізької області та скасувати рішення Сонячної сільської ради про надання в оренду земельної ділянки під розташування базової станції мобільного зв'язку, що розташована по АДРЕСА_1

В обґрунтування адміністративного позову посилався на те, що він є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Проте, на теперішній час обмежений в праві користування вказаної земельної ділянки, оскільки в притул до її кордонів розташована вишка базової станції мобільного зв'язку. Вважає, що таке розташування вишки базової станції мобільного зв'язку є неприпустимим та таким, що завдає шкоди здоров'ю та навколишньому природному середовищу і не відповідає вимогам СНІП № 239-96 «Державних санітарних норм і правил захисту населення від впливу електромагнітних випромінювань».

В подальшому 12.08.2015, після початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про уточнення позову, в якій просить визнати незаконними дії Сонячної сільської ради при передачі ЗАТ «УМЗ» в довгострокову оренду земельної ділянки під розташування вежі станції мобільного зв'язку, що розташована по АДРЕСА_1 та скасувати рішення Сонячної сільської ради №13 від 03 листопада 2009 року про затвердження проекту відведення та передачу ЗАТ «УМЗ» в довгострокову оренду земельної ділянки про АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на допущені Сонячною сільською радою порушення при прийнятті рішення про надання земельної ділянки в оренду під встановлення вежі станції мобільного зв'язку, що істотно порушують права позивача, як власника земельної ділянки. Зокрема, вказує на встановлення під час розгляду справи обставин щодо фактичного знаходження вежі станції мобільного зв'язку не за адресою, зазначеною у рішенні сільської ради, а також не надання відповідачем доказів про усунення істотних порушень, які були зазначені у висновку державної землевпорядної експертизи від 25.04.2008.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року позов задоволено.

Скасовано рішення Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області №13 від 03.11.2009 року про затвердження проекту відведення та передачу ЗАТ «УМЗ» в довгострокову оренду земельної ділянки, яка розташована: АДРЕСА_1.

Визнано незаконними дії Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області при передачі ЗАТ «УМЗ» в довгострокову оренду земельної ділянки під розташування вежі станції мобільного зв'язку, що фактично встановлена за адресою: АДРЕСА_1

Суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем відповідності місця розташування вежі станції мобільного зв'язку, адресі, зазначеній у рішенні сільської ради про надання земельної ділянки в оренду, а також прийняття оскаржуваних рішень без відповідного повідомлення та згоди мешканців прилягаючих до об'єкта будівництва ділянок та будинків. Також рішення суду обґрунтовано невідповідність проектної та дозвільної документації вимогам законодавства та, відповідно, доведеності протиправності дій відповідача при передачі земельної ділянки в оренду та протиправність прийнятого відповідачем рішення.

В апеляційній скарзі Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю дій відповідача при прийнятті рішення та законністю прийнятого рішення про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду земельної ділянки, оскільки вказане рішення прийнято з дотриманням встановлених законодавством порядку та процедури.

Також апеляційну скаргу подано ПрАТ «МТС Україна» - правонаступником ЗАТ «Український мобільний зв'язок», в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норма процесуального та матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновкам суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування посилається на відсутність порушення прав та інтересів позивача, оскільки на час прийняття рішення про передачу в оренду земельної ділянки 03.11.2009, позивач не був власником земельної ділянки, розташованої поруч. Також вказує на те, що фактично вежа базової станції мобільного зв'язку була збудована у 2006 році, отже на час придбання позивачем земельної ділянки у 2010 році вежа базової станції була збудована та експлуатувалась. Знаходження базової станції в межах наданої в оренду земельної ділянки за визначеної адресою та відповідним кадастровим номером, а також погодження відповідних дозвільних органів, що встановлено чинним законодавством та висновки про дотримання санітарно-епідеміологічних норм при будівництві та експлуатації базової станції у відповідності із затвердженим проектом, підтверджується наданими документами.

Заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг позивач посилається на безпідставність їх доводів та просить залишити без змін постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника третьої особи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області №13 від 03.11.2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ЗАТ «Український мобільний зв'язок» земельної ділянки площею 0,0122 га із земель запасу (житлової та громадської забудови) Сонячної сільської ради Запорізького району, розташованої АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування вежі з антенно-фідерним пристроєм та контейнеру з обладнанням стільникового зв'язку та передано ЗАТ «Український мобільний зв'язок» вказану земельну ділянку в оренду на 12 років.

09.12.2009 між Сонячною сільською радою та ЗАТ «Український мобільний зв'язок» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який нотаріально посвідчений та 30.12.2009 зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Позивачем з 18.04.2010 оформлено право власності на земельну ділянку розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 лютого 2015 року (справа № 21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки розгляд справи помилково здійснено судом першої інстанції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалена у справі постанова суду першої інстанції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 198 та частини 1 статті 203 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.157, 195, 196, ч. 1 ст. 203, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області та Приватного акціонерного товариства «МТС України» - задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року - скасувати.

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» про визнання незаконними дій та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров