Справа № 826/12935/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Хрімлі О.Г. та Шостака О.О.,

за участю секретаря - Доник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан України» на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан України» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ТОВ «Титан України» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19 червня 2015 року № , № та № .

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року вказаний адміністративний позов був задоволений в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2015 року № та № .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволення позову та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що надав до суду першої інстанції документи у обсязі, достатньому для спростування висновку податкового органу про неправомірне формування податкового кредиту по правовідносинах із ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Титан України» задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позову - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову а цій частині.

Згідно із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві провела документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Титан України» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника за січень, лютий 2015 року, про що складено акт від 03 червня 2015 року № 26/26-55-28-02/32611323.

На підставі вказаного акту відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2015 року:

- № про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 1321040 грн. 00 коп.;

- № про відмову у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 663190 грн. 00 коп.

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 3515185 та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1757592 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, ТОВ «Титан України» звернулося до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Титан України» суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2015 року № та № є незаконними та підлягають скасуванню.

Апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову суду від 27 листопада 2015 року у частині задоволення позовних вимог ухвалою суду від 16 лютого 2016 року була повернута відповідачу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Титан України» про скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2015 року № суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні письмові докази, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з матеріалами справи, між ТОВ «Титан України» та ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» був укладений контракт № 23/85-14 від 26 листопада 2014 року, який передбачав поставку запчастин для екскаваторів. Відповідно до розділу 5 «Умови розрахунку» контракту № 23/85-14 від 26 листопада 2014 року ТОВ «Титан України» зобов'язане було здійснювати попередню оплату товару.

На виконання вказаного договору позивач у період з 12 по 30 січня 2015 року перерахував ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» як передплату суму коштів, у якій податок на додану вартість складав 321523 грн. 13 коп. та за період з 04 по 26 лютого 2015 року - 341666 грн. 68 коп. Загальна сума податку на додану вартість, сплаченого ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у ціні товару складає 663189 грн. 81 коп.

На підставі податкових накладних, складених ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у зв'язку з отриманням попередньої оплати, позивач у лютому 2015 року задекларував податковий кредит у розмірі 663190 грн. 00 коп. та заявив його до бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 3.16 акту перевірки від 03 червня 2015 року № 26/26-55-28-02/32611323 податковий орган відмовив позивачу у наданні бюджетного відшкодування з тих підстав, що станом на 28 лютого 2015 року ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» не здійснило поставку позивачу запчастин до екскаваторів, які були попередньо оплачені.

Суд першої інстанції зазначив, що для формування податкового кредиту необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. Оскільки позивач не надав копії первинних документів, складення яких було передбачене контрактом № 23/85-14 від 26 листопада 2014 року, суд першої інстанції вирішив, що позивач не довів правомірності своїх дій щодо декларування податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».

Вказаний висновок суду першої інстанції ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Правила формування податкового кредиту зазначені у ст. 198 ПК України. Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

У даному випадку ТОВ «Титан України» віднесло суми податку на додану вартість, сплаченого ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у складі передплати за товар, до складу податкового кредиту за датою списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, що відповідає вимогам п. 198.2 ст. 198 ПК України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку для формування податкового кредиту необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності суперечить п. 198.3 ст. 198 ПК України.

З огляду на п. 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України з метою доведення правомірності своїх дій щодо формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, що були складені ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у зв'язку з отримання від ТОВ «Титан України» попередньої оплати, позивач зобов'язаний був лише надати докази укладення контракту № 23/85-14 від 26 листопада 2014 року, складення специфікацій та технічних умов постачання, а також фактичного перерахування коштів постачальнику і отримання податкових накладних.

Такі докази були надані до суду першої інстанції та знаходяться у томі ІІ а.с. 3-186, у тому числі специфікації - а.с. 8-9, 11, технічні умови постачання - 10, 12.

Відтак, посилання суду першої інстанції на відсутність у матеріалах справи специфікацій та інших доказів є необґрунтованими.

Також необґрунтованими є доводи ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про те, що ТОВ «Титан України» не має права на бюджетне відшкодування з тих підстав, що попередньо оплачений товар не був поставлений на кінець звітного періоду.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у ст. 200 ПК України.

Згідно п.п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Вказана норма права передбачає, що обов'язковою умовою для отримання бюджетного відшкодування є фактична оплата товару у випадку, якщо податковий кредит був задекларований за датою отримання платником податку товарів/послуг.

Разом з тим, положення ст. 200 ПК України не передбачають, що у разі декларування податкового кредиту за датою списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг обов'язковою умовою для виникнення права на бюджетне відшкодування є отримання платником податку товарів/послуг на кінець звітного (податкового) періоду, у якому заявлене бюджетне відшкодування.

Таким чином, відсутність станом на 28 лютого 2015 року фактичної поставки товару, що був передплачений ТОВ «Титан України» протягом січня-лютого 2015 року, не є перешкодою для отримання бюджетного відшкодування.

Крім того, відповідно до визначених у контракті № 23/85-14 від 26 листопада 2014 року та специфікаціях № 1 та № 2 умов розрахунків та строків виготовлення запчастин, станом 28 лютого 2015 року строк поставки товару, передплаченого протягом січня-лютого 2015 року - не настав.

До апеляційної скарги ТОВ «Титан України» надало документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують, що товар, попередню оплату якого було здійснено у січні-лютому 2015 року, був поставлений протягом березня-липня 2015 року. На підтвердження вказаної обставини були надані копії видаткових накладних, платіжних вимог та товарно-транспортних накладних.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ТОВ «Титан України» у лютому 2015 року правомірно задекларувало податковий кредит у розмірі 663190 грн. 00 коп. на підставі податкових накладних, що складені ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у зв'язку з отримання від ТОВ «Титан України» попередньої оплати, а також на законних підставах заявило вказану суму податку на додану вартість до бюджетного відшкодування.

За таких обставин вимоги ТОВ «Титан України» про скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2015 року № є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 27 листопада 2015 року, та є підставами для її скасування в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Титан України».

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Титан України» задовольнити, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позову - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову а цій частині.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан України» - задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Титан України» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 19 червня 2015 року № - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.Г. Хрімлі

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 09 березня 2016 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Шостак О.О.

Хрімлі О.Г.