Справа № 810/253/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року (17:38) м. Київ 810/253/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О.В., представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача Кіпчук А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Риболовецьке господарство села Трипілля» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Управління Державного казначейської служби України в Обухівському районі Київської області про стягнення коштів.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство «Риболовецьке господарство села Трипілля» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області про стягнення грошових коштів у сумі 153 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було безпідставно відмовлено позивачу у відшкодуванні з Державного бюджету України надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 153 000,00 грн., яка була перерахована позивачем на погашення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 30.05.2007 № /0578, оскільки вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано у судовому порядку.

Позивач вважає помилковими висновки податкового органу щодо пропущення ПАТ «Риболовецьке господарство села Трипілля» строку на звернення до відповідача з заявою про повернення надмірно сплаченої суми грошових коштів, оскільки, на думку позивача, такий строк має відраховуватись з дня прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали у справі № А18/214-07 (№ 22-а-11006/08) від 18.03.2013, якою було залишено без змін ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № А18/214-07 та постанову Господарського суду Київської області від 11.12.2007, якою було скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.05.2007 № /0578.

Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначила про те, що позивачем було пропущено встановлений ст. 102 Податкового кодексу України 1095-денний строк для звернення із завою про повернення надмірно сплаченої суми грошових коштів.

У зв'язку з цим, контролюючий орган вважає, що позивач позбавлений права щодо відшкодування з Державного бюджету України ПАТ «Риболовецьке господарство села Трипілля» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 153 000,00 грн., яка була перерахована позивачем на погашення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 30.05.2007 № /0578.

09.02.2016 на адресу суду від представник позивача надійшли пояснення по справі б/н від 09.02.2016 (вх. № 2151/16 від 09.02.2016.

Присутні у судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області заперечував проти позовних вимог.

Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення, у судове засідання не заявилося, про причини неявки суду не повідомило.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутністю представника Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено Господарським судом Київської області, з 23.04.2007 по 16.05.2007 Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Київської області було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Закритим акціонерним товариством «Риболовецьке господарство села Трипілля» вимог податкового законодавства за період з 01.01.2004 по 31.12.2006 та вимог валютного законодавства за період з 01.01.2004 по 31.12.2004, якою встановлено заниження позивачем податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 102 000, 00 грн. та не оприбуткування позивачем отриманого авансу за травень 2006 року на суму 51 000, 00 грн.

За наслідками проведення вказаної перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0578 від 30.05.2007, яким ЗАТ «Риболовецьке господарство села Трипілля» було донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість та застосовані штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 153 000, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено оплату нарахованого на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 153 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 62 від 07.06.2007.

Постановою Господарського суду Київської області від 11.12.2007 у справі № А18/241-07 було скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області №/0578 від 30.05.2007.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 у справі № 22-а-11006/08 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області залишено без задоволення, а постанову Господарського суду Київської області від 11.12.2007- без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2013 у справі № А18/214-07 (№ 22-а-11006/08) касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області відхилено, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 та постанову Господарського суду Київської області від 11.12.2007 - залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 45 від 07.06.2010 позивач звернувся до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової адміністрації з проханням повернути йому надмірно сплачені грошові кошти у сумі 153 000, 00 грн. шляхом їх зарахування в рахунок наступних платежів з єдиного податку.

Державна податкова інспекція в Обухівському районі Київської області Державної податкової адміністрації листом № 1373/10/19-005 від 16.06.2010 надала позивачу відповідь про наявність на особовому рахунку ЗАТ «Трипільське риболовецьке господарство» переплати з податку на додану вартість на суму 153 000, 00 грн., яка не може бути зарахована в рахунок майбутніх платежів або повернута на рахунок платника податків у зв'язку з оскарженням Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Київської області постанови Господарського суду Київської області від 11.12.2007 у справі № А18/241-07 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 у справі № 22-а-11006/08 у касаційному порядку.

Після цього позивач звернувся до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової служби з листом № 5/1 від 17.04.2013 про повернення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 153 000, 00 грн. шляхом їх зарахування на розрахунковий рахунок ЗАТ «Риболовецьке господарство села Трипілля».

Державна податкова інспекція в Обухівському районі Київської області Державної податкової адміністрації листом № 1075/10/20-005 від 15.05.2013 повідомила позивача про наявність на особовому рахунку ЗАТ «Трипільське риболовецьке господарство» переплати з податку на додану вартість на суму 153 000, 00 грн. та про неможливість її зарахування на інший податок або повернення на розрахунковий рахунок позивача, у зв'язку зі спливом встановленого п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України граничного строку на подання такої заяви.

В подальшому позивач звертався до контролюючого органу з листом б/н від 11.02.2014 (вх. № 883/10) про повернення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 153 000, 00 грн. шляхом їх зарахування на розрахунковий рахунок ЗАТ «Риболовецьке господарством села Трипілля», у відповідь на який Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області листом № 504/10/20-005 від 24.02.2014 зазначила про наявність на особовому рахунку ЗАТ «Трипільське риболовецьке господарство» переплати з податку на додану вартість на суму 153 000, 00 грн., яка не може бути зарахована в рахунок майбутніх платежів або повернута на рахунок платника податків, у зв'язку з пропуском встановленого ст. 43 Податкового кодексу України строку для подання заяви.

Заявою № 14 від 18.05.2015 позивач повторно звернувся до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області з проханням повернути на розрахунковий рахунок позивача надмірно сплачену суму грошових коштів у розмірі 153 000, 00 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом № 1946/10/20-15 від 17.07.2015 повідомив позивача про неможливість повернення надмірної сплаченої суми грошових коштів у розмірі 153 000, 00 грн., у зв'язку з тим, що ПАТ «Риболовецьке господарство села Трипілля» було пропущено строк на звернення з відповідною заявою про повернення надмірно сплаченої суми грошових коштів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою щодо стягнення з відповідачів відповідної суми грошових коштів, про що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Аналогічне положення містилося в пп. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (діяв до набрання чинності Податковим кодексом України, тобто до 01.01.2011), яким було визначено, що заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Взаємовідносини органів державної податкової служби України, районних (міських) фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби України, визначені Порядком взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого Наказом Державної податкової служби України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03.02.2005 № 58/78/22, який був чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі-Порядок № 58).

Відповідно до п. 5 Порядку № 58 повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках, передбачених податковими законами, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб), яка може бути подана не пізніше 1095 дня, наступного за днем виникнення такої переплати. Згідно з п. 7 Порядку № 58 орган державної податкової служби України на підставі даних особових рахунків платників готує висновки (додаток 1), два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету (додаток 2), та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам (додаток 3). Згідно з зазначеними реєстрами орган державної податкової служби України, відповідний районний (міський) фінансовий орган та орган Державного казначейства України проводять приймання-передавання висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів).

За платежами, належними державному бюджету, орган державної податкової служби України в термін не пізніше ніж п'ять робочих днів від дати отримання заяви платника передає висновки згідно з Реєстром висновків для виконання відповідному територіальному органу Державного казначейства України.

Орган державної податкової служби України не пізніше ніж наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого районним (міським) фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків територіальному органу Державного казначейства України.

Пунктами 8-9 Порядку № 58 встановлено, що висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) реєструються органами Державного казначейства України в Журналі обліку висновків.

На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснюють повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків відповідно до Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за N 1000/7288.

Отже, враховуючи вищевказані положення, суд дійшов висновку про те, що повернення надмірно сплаченої суми грошових коштів з оплати ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст. 43 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, на підставі заяви про повернення сум грошових коштів.

Як зазначено вище, ухвалою Київського апеляційного суду від 04.03.2009 у справі № 22-а-110006/008 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області залишено без задоволення, а постанову Господарського суду Київської області від 11.12.2007- без змін.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, враховуючи вищевказані положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що право позивача на подання заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування виникло у позивача 05.03.2009, тобто на наступний день після набрання законної сили ухвали Київського апеляційного суду від 04.03.2009 у справі № 22-а-110006/008 .

Як зазначено вище, позивач звертався до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області Державної податкової адміністрації з листом № 45 від 07.06.2010 про повернення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 153 000, 00 грн. шляхом їх зарахування в рахунок наступних платежів з єдиного податку.

Таким чином, заява про повернення надмірно сплачених коштів була подана позивачем в межах строків, встановлених пп.15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та п. 5 Порядку № 58, у зв'язку з чим суд визнає безпідставним посилання податкової інспекції на пропуск позивачем строку для подання відповідної заяви як на підставу для відмови в поверненні коштів.

Проте, суд вбачає за доцільне зазначити про те, що повернення з Державного бюджету України відповідної суми грошових коштів є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Суд звертає увагу на те, що вимога позивача про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів є помилковою з огляду на те, що така вимога позивача є невірним способом захисту прав позивача як платника ПДВ.

Так, зокрема, відповідно до п. 5 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 882/1188 (далі-Порядок № 882), який регулював взаємовідносини територіальних органів Міністерства доходів і зборів України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у період з 30.12.2013 по 21.01.2016, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з абз. 1 п. 7 Порядку № 882 встановлено, що орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства (абз. 5 п. 7 Порядку № 882).

Пунктом 10 Порядку № 882 встановлено, що на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Положення аналогічного змісту закріплені у Порядку взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.06.2015.

Так, зокрема, п.п. 8 та 11 вказаного Порядку встановлено, що повернення платнику податків помилково та/або надмiрно сплаченої суми грошового зобов'язання здійснюється відповідним органом Державної казначейської служби на підставі отриманих від територіального органу ДФС висновків щодо платежів, які підлягають поверненню.

Отже, в цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Оскільки, звертаючись до суду, платник ПДВ неправильно визначив спосіб захисту порушених прав, то наслідком цього є відмова у задоволенні позовних вимог.

Так, зокрема, така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.09.2015 (справа № 2а/0570/17001/2012) та у постанові від 24.11.2015 (справа № 21-366 9а15).

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, вищевказана позиція Верховного Суду України підлягає обов'язковому врахуванню у спірних правовідносинах.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, оскільки, звертаючись до суду, позивачем було невірно визначено спосіб захисту порушених прав, у той час як судом надається оцінка позовних вимог, які сформульовані позивачем, та які на його думку в повній мірі спрямовані на захист прав та інтересів платника податків, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 11.02.2016. Повний текст постанови складений та підписаний 15.02.2016.

Керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.