Справа № 813/6331/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року 14 год. 59 хв. Справа № 813/6331/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Здинянчина Р.Т.

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області № 1791 від 22.06.2015 року в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3;

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області № 730 о/с від 16.10.2015 року по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3;

-поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ та оскаржуваний наказ по особовому складу в частині його звільнення є протиправними та такими, що підлягають до скасування. Вказує на те, що звільненню передувало службове розслідування, однак в ході проведення службового розслідування його не було допитано. Окрім того зазначає, що однією з основних підстав для звільнення його з органів внутрішніх справ став факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про отримання ним неправомірної вигоди, проте дане кримінальне провадження було закрито. Оскільки на час винесення оскаржуваних наказів діючих дисциплінарних стягнень у нього не було, то вважає, що накладене на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є надто суворим. З наведених причин просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.12.2015 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 03.03.2016 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Вказує на те, що звільнення позивача здійснювалось у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Звільненню позивача з посади передувало службове розслідування, що, на думку відповідача, вказує на об'єктивність прийнятого рішення щодо звільнення позивача з посади. Крім того зазначає, що в адміністративному позові ОСОБА_3 не зазначено, в чому полягає протиправність оскаржуваних наказів, не наведено доказів, що підтверджували б недотримання чи порушення відповідачем норм права при видачі розпорядчих документів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та виконання дисциплінарного стягнення.

В судовому засіданні представник відповідача позов заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_3, працюючи в органах внутрішніх справ, займав посаду інспектора дорожньо-патрульної служби взводу №4 (із забезпечення супроводження) батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

22.06.2015 року наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області № 1791 на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнено з органів внутрішніх справ за допущення грубих порушень вимог наказу МВС України від 27.03.2009 року №111, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України №81 від 16.03.2007 року, дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ, що проявилося у безпідставному виході на службу, несенні служби поза межами обслуговування, самовільному залишенні маршруту патрулювання.

На підставі вищевказаного наказу 16.10.2015 року начальником ГУ МВС України у Львівській області видано наказ № 730 о/с по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за ст.64 «є» (за порушення дисципліни).

Не погоджуючись з даними наказами та вважаючи звільнення з роботи незаконним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється, Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (надалі Положення).

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУМВС від 18.05.2015 року № 1438 по факту інформації у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці «Майдан Старосамбірщини» призначено службове розслідування.

Так, з висновку службового розслідування від 17.06.2015 року, затвердженого полковником міліції Загарією Д.Д., встановлено те, що ОСОБА_3 з 18.02.2015 до 18.05.2015 року безпідставно перебував на службі 13 разів, а саме: 17.03, 23.03, 24.03, 25.03, 30.03, 15.04, 17.04, 24.04, 25.04, 27.04, 11.05, 14.05, 18.05.2015 року, чим порушив вимоги наказу МВС України від 27.03.2009 № 111, положення закону України «Про міліцію», ст. 7 Статуту, наказ МВС України від 16.03.2007 № 81.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 ніс службу поза межами обслуговування та здійснював зупинку транспортних засобів, а також самовільно залишав маршрут патрулювання, що підтверджується письмовими доказами, постовими відомостями, графіками несення служби та поясненнями, отриманими в ході проведення службового розслідування від громадянина ОСОБА_6, громадянина ОСОБА_7, старшого інспектора з ОД СКЗ УДАІ ГУМВС майора міліції Федорчука Руслана Леонідовича, командира БДПС ДАІ ГУМВС майора міліції Шкреметко Романа Миколайовича, начальника ВДАІ з обслуговування Миколаївського району та м. Новий Розділ ГУМВС майора міліції Марчишина Ярослава Володимировича, старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Миколаївського району та м. Новий Розділ ГУМВС старшого лейтенанта міліції Данько Романа Володимировича, старшого інспектора-чергового чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС старшого лейтенанта міліції Крупа Маряна Юрійовича, старшого інспектора-чергового чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС майора міліції Мохняк Ростислава Сильвестровича, інспектора-чергового чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС капітана міліції Мамчур Романа Івановича, старшого інспектора-чергового чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС капітана міліції Качмар Володимира Григоровича, старшого інспектора-чергового чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС майора міліції Гавронського Богдана Романовича, помічника командира батальйону-начальника чергової частини БДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області майора міліції Курка Любомира Орестовича, начальника автогосподарства ДАІ ГУМВС Никируй Юрія Михайловича, командира взводу № 4 (із забезпечення супроводження) БДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції Пісного Миколи Петровича, заступника начальника управління - начальника відділу організації роботи ДПС УДАІ ГУМВС України у Львівській області майора міліції Ясніцького Петра Анатолійовича, начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області полковника міліції Хутняка Олександра Миколайовича.

Таким чином, в ході проведення службового розслідування було встановлено факт вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

Окрім цього судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування 19.05.2015 року ОСОБА_3 о 09:35 хв. в приміщенні УДАІ ГУМВС було запропоновано надати письмові пояснення. Останній на пропозицію відмовився, що зафіксовано актом № 9/2291 від 19.05.2015 року. Крім того, маючи намір отримати пояснення від позивача посадовою особою БДПС ДАІ ГУМВС було відвідано місце проживання ОСОБА_3 У процесі відвідування дверей до вказаного помешкання ніхто не відчинив, що підтверджується рапортом № 248рп від 16.06.2015. Незважаючи на усну відмову ОСОБА_3 від дачі пояснень, відсутністю за місцем проживання, 17.06.2015 року було вкотре здійснено спробу отримати таке. Начальником СКЗ УДАІ ГУМВС підполковником міліції Борисенком М.А. 17.06.2015 року було двічі здійснено дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_3 Оператор мобільного зв'язку повідомив, що з абонентом відсутній зв'язок. Про вищевказане складено рапорт № 250 рп від 17.06.2015 року.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що в ході проведення службового розслідування його не було допитано, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 14 Статуту, небажання порушника надавати пояснення (що доведено письмовими доказами) не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Статуту, в місячний строк, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, відповідач видав дисциплінарний наказ № 1791 від 22.06.2015 року.

Згідно ч.5 ст. 18 Статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Статут у ст. 5 визначає, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

З подання начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області полковника міліції Хунтяка О.М. вбачається, що 14.09.2015 року на адресу позивача було скеровано лист (отримав 16.09.2015 року), в якому його було запрошено 21.09.2015 року на 10 год. 00 хв. в УКЗ ГУМВС України у Львівській області для узгодження процедури виконання дисциплінарного стягнення, однак ОСОБА_3 не прибув, про що складено акт № 9/4197 від 21.09.2015 року. За період з 22.06.2015 року до 16.10.2015 року позивач не повідомляв чергову частину, керівництво батальйону ДПС ДАІ, керівництво УДАІ ГУМВС про те, що перебуває на лікуванні. Крім того, з даного подання вбачається, що 15.10.2015 року відбулося засідання атестаційної комісії ГУМВС, на яке ОСОБА_3 був запрошений, проте без поважних причин не з'явився. Атестаційна комісія ГУМВС (протокол від 15.10.2015 року) прийняла рекомендацію звільнити позивача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що основним аргументом позивача у контексті незаконності його звільнення є факт закриття кримінального провадження № 00000003 від 18.05.2015 року. Проаналізувавши оскаржувані накази ГУ МВС щодо накладення дисциплінарного стягнення та по особовому складу, суд дійшов до переконання, що такі в своїй основі не пов'язані з обвинуваченням у вчинені злочину. Суд вважає, що саме за вчинення дисциплінарного проступку, а не за вчинення злочину на позивача накладено дисциплінарне стягнення, яке відповідно до вимог Статуту було виконано шляхом видачі наказу по особовому складу про звільнення з ОВС. Тим паче, що Положення про проходження служби має самостійний пункт 67 який застосовується для звільнення осіб за вчинення злочину (кримінального правопорушення).

За таких обставин суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних позивачем наказів №1791 від 22.06.2015 року та № 730 о/с від 16.10.2015 року, відповідач діяв правомірно, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки правові підстави для визнання цих наказів протиправними та їх скасування відсутні.

Відтак, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач мав достатньо підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх рішень та дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 09 березня 2016 року.

Суддя Сакалош В.М.