Справа № 821/3204/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3204/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - відповідач, Високопільська РДА), в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту на ремонт сараю на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача видати будівельний паспорт на ремонт сараю, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу житлового будинку від 14.06.2013р. він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Складовими частинами об'єкта нерухомого майна є, зокрема, літери «Б», «Г», «Д», «Е» - сарай, літера «В» - туалет, літера «1-2» - огорожа. Житловий будинок розташований на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд розміром 0,896 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка є комунальною власністю. Відповідач своїм листом №55 від 30.05.2014р. відмовив у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи це невідповідністю державним будівельним нормам, державним стандартам і правилам. Позивач вважає вказану відмову прийнятою з порушенням законодавства України, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, крім того просить суд зобов'язати відповідача будівельний паспорт на ремонт сараю.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02.09.2014р., залишеною без змін ухвалою одеського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014р., позов задоволено частково. Визнано дії Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорту на ремонт сараю на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 - неправомірними. Зобов'язано Високопільську державну районну адміністрацію Херсонської області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорту на ремонт сараю, який розташований за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.08.2015р. вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані судові рішення, касаційний суд виходив з того, що судами попередніх інстанцій не підтверджені належними і допустимими доказами покладені в основу рішення про задоволення позову висновки про те, що позивачем проводиться не реконструкція, а ремонт сараю, в той час як ці обставини мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

З огляду на викладене, суд розглядає справу з урахуванням наведених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.08.2015р. висновків і мотивів скасування рішень судів попередніх інстанцій, але ними не обмежується.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач при новому розгляді справи заперечень на позовну заяву не подавав, участі свого представника в судовому засіданні не забезпечив, будучі належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи. У той же час, відповідачем надано клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Зважаючи на викладене та враховуючи приписи ст.128 КАС України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.06.2013р. є власником житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 41,9 кв. м. Складові частини об'єкта нерухомого майна: літера «А» - житловий будинок, літера: «Б» - сарай, номер, літера: «В» - туалет, номер, літера: «1-2» - огорожа. Житловий будинок розташований на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розміром 0,0896 га.

Право власності позивача на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку зареєстровано в установленому законодавством порядку. про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 23 - 26).

22 травня 2014 року позивач звернувся із заявою до відповідача про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, - загальною площею 0,0896га.

Як вбачається з ескізів намірів забудови земельної ділянки, позивач мав на меті реконструкцію житлового будинку та сараю.

Листом № 55 від 30 травня 2014 року головним спеціалістом сектора містобудування та архітектури Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області позивачу відмовлено у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, - в частині реконструкції сараю, мотивуючи це тим, що ескіз намірів реконструкції сараю не відповідає державним будівельним нормам, державним стандартам і правилам, а саме:

не витримується протипожежна відстань між сараєм, що будується, та житловим будинком, розміщеним на суміжній ділянці, яка становить згідно ескізу намірів забудови 1,5 м., тоді як згідно додатку 3.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» повинна становить 6,0 м;

порушується тривалість інсоляції житлових приміщень цього житлового будинку, вікна яких знаходяться навпроти сараю (пункт 10.30* ДБН-360-92).

У той же час, позивачу 30.05.2014р. за вказаною вище заявою від 22.05.2014р. видано будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

10 червня 2014 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про оформлення будівельного паспорту на ремонт нежитлового приміщення - сараю.

12 червня 2014 року позивач отримав відповідь щодо неможливості оформлення будівельного паспорту на ремонт сараю.

Не погодившись з діями відповідача, позивач заявив цей позов.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо видачі будівельного паспорту урегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011р. №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) та Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011р. №103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 лютого 2013р. № 66), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011р. за №902/19640 (далі - Порядок №103).

Так, відповідно до ст.ст. 4, 26, 27 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Так, згідно із п.п. 1.3, 2.1, 2.3 - 2.5 Порядку №103, Параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:

заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

проект будівництва (за наявності);

засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

Як видно з матеріалів справи, в тому числі і зі змісту позовної заяви, передумовою звернення позивача до відповідача з метою отримання будівельного паспорту фактично слугував припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області від 08.05.2014р. №4 про усунення порушень містобудівного законодавства, прийнятий за наслідками проведеної позапланової перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 3, 13).

Під час перевірки, оформленої актом №18 від 08.05.2014р., посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю встановлено порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1.2 п.2, абз.1.2 п.6 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466, яке полягало у здійсненні будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 без отримання дозвільних документів, які дають право на виконання будівельних робіт.

Також за наслідками вказаної перевірки позивача постановою першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області від 15.05.2014р. №7/21-04-14-192 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Доказів скасування вказаних припису та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до суду не надано.

За змістом ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Отже, отримання будівельного паспорту є підставою для направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт органу державного архітектурно-будівельного контролю, яке, в свою чергу, є підставою для виникнення у особи права на виконання будівельних робіт.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, згідно з пунктами 1 та 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466, будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Враховуючи положення вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що роботи з реконструкції, капітального ремонту будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відноситься до категорії будівництва, а відтак для їх виконання необхідно отримання дозвільних документів, передбачених Законом №3038-VI та прийнятими відповідно до нього підзаконними нормативними актами.

Згідно із затвердженими наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. №44 Державними будівельними нормами «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92**, ці Норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України та є обов'язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Отже, вимоги ДБН 360-92** поширюються і на випадки реконструкції (капітального ремонту) існуючих будинків, будівель і споруд.

За таких обставин при зверненні за отриманням будівельного паспорту відповідач зобов'язаний перевірити на підставі поданих документів відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, в тому числі і ДБН 360-92** (п.п.1.3, 2.3 Порядку №103).

Як встановлено судом з пояснень позивача, будівельні роботи, які ним здійснювались, полягали у відновленні на базі існуючого фундаменту конструктивних елементів сараю, а саме стін, які були зруйновані. При цьому матеріали справи, у тому числі і матеріали здійсненої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області позапланової перевірки, не містять доказів здійснення позивачем будівельних робіт з виходом за геометричні розміри вказаної будівлі.

Підсумовуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що ним здійснюється ремонт, а не реконструкція сараю та що вимоги ДБН 360-92** не поширюються на спірні правовідносини.

Як видно з матеріалів справи, відповідач при відмові у видачі будівельного паспорту на реконструкцію належної позивачу господарської будівлі - сараю, виходив із того, що наявна невідповідність намірів реконструкції сараю вимогам додатку 3.1 ДБН 360-92** (не витримана протипожежна відстань у 6 метрів між сараєм та житловим будинком, розташованим на суміжній земельній ділянці) та п.10.30* ДБН 360-92** (порушується тривалість інсоляції житлових приміщень житлового будинку на суміжній земельній ділянці).

Суд не може в повній мірі погодитись із наведеними висновками відповідача щодо наявності підстав для відмови у видачі будівельного паспорту, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно із таблицею 1 обов'язкового додатку 3.1 ДБН 360-92**, мінімальний протипожежний розрив у даному випадку мав би становити 6 м.

Однак за змістом приміток 6, 7 до додатку 3.1 ДБН 360-92**, відстані між будинками I і II ступенів вогнестійкості допускається передбачати менше 6 м за умови, якщо стіна вищого будинку, розміщеного навпроти іншого будинку, є протипожежною.

Мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються.

При проектуванні та будівництві нових індивідуальних садибних будинків та господарських споруд, а також при повній їх перебудові в межах однієї садиби (зміна місця розташування, площі забудови, об'єму та поверховості будинку) в умовах забудови, яка склалася, відстані між житловими будинками та громадськими будівлями на двох сусідніх ділянках треба приймати за таблицею 1.

Часткова реконструкція житлових будинків та господарських споруд на окремих садибних ділянках, які побудовані за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням з місцевими органами архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. В цьому випадку перебудова житлових будинків, їх господарських будівель та гаражів можлива за умови збереження існуючих відстаней між будівлями.

Враховуючи наведене, питання відповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам щодо протипожежної відстані залежить від того, яка саме категорія будівництва існує - нове будівництво будинків, будівель та споруд, в тому числі їх повна перебудова або ж часткова реконструкція, в тому числі їх повна перебудова із збереженням існуючих відстаней між будівлями.

Тому в разі якщо здійснюється реконструкція будинку чи господарської будівлі, в тому числі їх повна перебудова, але із збереженням існуючих відстаней між будівлями, то сам по собі факт недотримання установленої додатком 3.1 ДБН 360-92** відстані між будівлями ще не свідчить безумовно про наявність підстав для відмови у видачі будівельного паспорту.

Суд звертає увагу на те, що лист від 30.05.2014р. №55 не містить обґрунтувань висновку відповідача про те, що реконструкція належного позивачу сараю є саме новим будівництвом, який би був зроблений саме на підставі поданих позивачем документів, як того вимагає п.2.3 Порядку №103.

У той же час, позивачем до заяви про видачу будівельного паспорту додавався Технічний паспорт на житловий будинок, Свідоцтво на право приватної власності на нерухоме майно, з яких вбачається належність йому на праві приватної власності, зокрема, сараю літ. «Б», з питань реконструкції якого позивач якраз і звертався до відповідача (а.с. 19 - 21, 24, 25, 39 - 42).

Таким чином, висновок відповідача про невідповідність ескізу намірів реконструкції сараю вимогам додатку 3.1 ДБН 360-92** є неналежним чином обґрунтованим і передчасним.

Щодо невідповідності ескізу намірів реконструкції сараю вимогам п.10.30* ДБН 360-92**, яке мотивується відповідачем порушенням тривалості інсоляції житлових приміщень житлового будинку на суміжній земельній ділянці, то слід зазначити, що такий висновок відповідача взагалі нічим не обґрунтований.

Пункт 10.30* ДБН 360-92** містить лише вимоги щодо тривалості інсоляції житлових приміщень не менше 2,5 год. за день на період з 22 березня по 22 вересня.

Однак порядок та умови визначення тривалості інсоляції житлових приміщень конкретного житлового будинку не встановлюються ДБН 360-92**, а повинні розраховуватись, зокрема, із використанням Національного стандарту ДСТУ-Н Б В.2.2-27:2010 «Настанова з розрахунку інсоляції об'єктів цивільного призначення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 23.07.2010р. № 278, який передбачає здійснення відповідного розрахунку за методами інсоляційної лінійки чи сонячної карти на основі побудови можливих максимальних тіньових масок нової будівлі чи проектного простору для критичних приміщень в існуючих будинках.

Зі змісту листа від 30.05.2014р. №55 не можливо встановити, що відповідачем при відмові у видачі будівельного паспорту здійснено відповідний розрахунок, який би давав можливість стверджувати щодо порушення внаслідок реконструкції позивачем сараю тривалості інсоляції житлових приміщень будинку, розташованого на суміжній земельній ділянці.

Тобто і цей висновок відповідача не є належним чином обґрунтованим.

Крім того, аналізуючи положення Закону №3038-VI та Порядку №103 суд приходить до висновку, що відповідач при вирішенні спірного питання обмежений змістом заяви про видачу будівельного паспорту та викладених у ній намірів забудови земельної ділянки, а тому не вправі вирішувати, у якій частині ця заява підлягає задоволенню, а у якій - ні.

Тому суд вважає, що у випадку невідповідності частини намірів забудови вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, відповідач обтяжений передбаченим п.п. 2.3 - 2.5 Порядку №103 обов'язком повернути з відповідним обґрунтуванням поданий пакет документів замовнику, до виключної компетенції якого належить вирішення питання про приведення власних намірів забудови земельної ділянки у відповідність до вищевказаних вимог.

В даному випадку позивач при зверненні до відповідача визначив свої наміри забудови земельної ділянки як реконструкція житлового будинку та сараю (господарської будівлі), а будівельний паспорт йому видано лише на реконструкцію житлового будинку та відмовлено в наданні будівельного паспорту на реконструкцію сараю.

Отже відповідач, відмовляючи у видачі будівельного паспорту за заявою позивача від 22.05.2014р. діяв не у спосіб, який визначений Законом №3038-VI та Порядком №103.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у видачі будівельного паспорту на реконструкцію сараю на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за заявою позивача від 22.05.2014р.

Саме ці дії, на переконання суду, є такими, що порушують права та інтереси позивача, а тому способом їх захисту повинно бути визнання таких дій протиправними.

В той же час позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту на ремонт сараю, однак згідно із заявою від 22.05.2014р. та доданого до неї пакету документів позивач не ставив питання про надання йому будівельного паспорту на ремонт сараю, визначивши власні наміри забудови земельної ділянки як реконструкцію, тому такий спосіб захисту його прав суперечить встановленим обставинам справи.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту в частині реконструкції сараю на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за заявою позивача від 22.05.2014р.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача видати будівельний паспорт на ремонт сараю, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

За змістом Закону №3038-VI та Порядку №103 вирішення питання про видачу будівельного паспорту віднесено до дискреційних, тобто таких, в яких він має свободу вибору, повноважень відповідача, при реалізації яких він на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд не підміняє його в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Таким чином, в даному випадку суд не вправі замість відповідача визначити, яке саме рішення конкретного змісту він повинен прийняти, але не позбавлений можливості зобов'язати відповідача повторно розглянути відповідне питання, віднесене до його виключної компетенції.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії підлягають задоволенню частково шляхом покладення на нього обов'язку повторно розглянути відповідно до вимог законодавства заяву позивача від 22 травня 2014 року про надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорту в частині реконструкції сараю на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за заявою від 22 травня 2014р.

Зобов'язати Високопільську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2014 року про надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 березня 2016 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 6.1