Справа № 460/2851/15-а
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №460/2851/15-а
Провадження №2-а/460/70/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2016 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді -Швед Н.П.

при секретарі- Кондратюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Представник третьої особи, ОСОБА_4, надіслав до суду клопотання про закриття провадження по справі у звязку з тим, що такий спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного покликавшись на обстани викладені в письмовому клопотанні.

В судовому засіданні представник третьої особи клопотання про закриття провадження в даній справі підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в клопотанні. Просить таке задовольнити.

Позивач та представники позивача проти даного клопотання заперечили, просять в задоволенні такого відмовити за безпідставністю.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання представника третьої особи підтримав.Просить таке задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника третьої особи слід задовольнити з наступних підстав.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України, земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 84 Земельного кодексу України, Землі, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного кодексу України, учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_5 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Положеннями статті 170 Цивільного кодексу України закріплено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем оскаржується рішення ОСОБА_2 міської ради Львівської області № 185 від 27липня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки будинковолодіння по вул.Завадівській "6" в м.Яворові Львівської області міська рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень розпорядника землі міська рада є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність, користування чи оренду, тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право.

Такі висновки суду узгоджуються з практикою Вищого Адміністративного Суду України, висловленою в ухвалі від 20 січня 2016 року у справі К/800/16420/15, та Верховного суду України висловленою в постановах від 24 лютого 2015 року у справі №21-34а15, від 17 лютого 2015 року у справі №21-551а14, від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14, від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14, від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-144а14, від 14 лютого 2012 року у справі №21-1041во10 та №21-1042во10, які в силу положень частини 1 статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 названого Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Беручи до уваги Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року, земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, орган державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Отже, позивач під час подання позову в суд дійшов помилкового висновку про те, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що в даних правовідносинах має місце спір про цивільне право, дана справа повинна бути розглянута за правилами цивільного процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника третьої особи -задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування закрити.

Роз"яснити позивачу право звернення з таким позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, протягом п'яти днів з дня її винесення, шляхом внесення скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

СУДДЯ: Швед Н.П.