Справа № 219/1005/16-а
Суддя: Давидовська Т. В.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1005/16-а
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.03.2016 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі (Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області)

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

04.02.2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1І.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі (далі Фонд) про визнання дій щодо відмови у призначенні і виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення неправомірними та зобовязання провести нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що з 29.08.1990 року працює на посаді викладача в Державній комунальній установі «Артемівське медичне училище», з 29.12.2007 року на посаді викладача на 1,25 ставки та на посаді завідуючої практичним навчанням на 0,5 ставки, з 01.09.2013 року на посаді викладача, при цьому працюючи в період з 29.12.2007 року по 01.09.2013 року на посаді завідуючого практичним навчанням фактично виконувала обвязки викладача із збереження педагогічного навантаження, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5. 26.09.2015 року призначено пенсію за віком, проте згідно відповіді відповідача №2887/02 від 02.09.20915 року їй було відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення на підставі того, що, на думку Фонду, посада «завідувач практичним навчанням із збереженням педагогічного навантаження» не відноситься до переліку робіт, за якими згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 виникає право на пенсію за вислугу років. На підставі ОСОБА_1 вважає, що має право на пенсію та грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки має спеціальний страховий стаж 30 років на посаді викладача.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Суддя розглядає, відповідно до частини 4 статті 183-2 КАС України, справи, передбачені пунктами 1-4 частини 1 статті 183-2 цього Кодексу, в порядку скороченого провадження одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

25.02.2016 року відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Фонді та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» із загальним страховим стажем 39 років 05 місяців 17 днів з розміром пенсії 3640,30 грн., при цьому стаж роботи на посаді завідувача практичним навчанням з 29.12.2007 року по 01.09.2013 рік зарахований до загального стажу. Також відповідач наголошує, що оскільки період роботи на посаді завідувача практичним навчанням не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років відповідно до зазначеної норми, на день досягнення нею пенсійного віку в закладах і установах державної або комунальної власності складає 30 років, які у позивача відсутні. Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, права у позивача на виплату 10 місячних пенсій немає.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини у їх сукупності, суддя вважає достатніми підстави для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Підстав для розгляду справи в судовому засіданні не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, представлені сторонами документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Фонді з 02.06.2015 року та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» із загальним страховим стажем 39 років 05 місяців 17 днів з розміром пенсії 3640,30 грн.

На підставі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У трудовій книжці позивача наявні наступні записи: 1) 29.08.1975 року прийнята на роботу лаборантської у Карло-Лібкнехтовської СШ №13; 2) 19.09.1975 року переведена на посаду техпрацівника у Карло-Лібкнехтовської СШ №13; 3) 30.08.1976 року звільнена у звязку з вступом до вищого навчального закладу; 4) 23.08.1976 року зарахована на перший курс Донецького медінституту; 5) 01.07.1982 року відрахована у звязку з закінченням Донецького медінститут; 6) 12.08.1982 року прийнята на посаду лікаря-інтерна з акушерства та гінекології; 7) 27.07.1983 року звільнена у звязку із закінченням інтернатури; 8) 27.08.1983 року прийнята на посаду лікарем акушер-гінекологом у Центральній районній лікарі м. Артемівська; 9) 27.08.1990 року звільнена по переводу в Артемівське медичне училище; 10) 29.08.1990 року зарахована у штат викладачем акушерства та гінекології Артемівського медичного училища; 11) 29.12.2007 року переведена на 0,5 ставки завідуючою практичним навчанням Артемівського медичного училища із збереженням педагогічного навантаження; 12) 01.09.2013 року переведена на посаду викладача Артемівського медичного училища.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Фонду за призначенням пенсії за віком та у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» їй було призначено пенсію розміром 3640,30 грн. із загальним страховим стажем 39 років 05 місяців 17 днів, при цьому стаж роботи на посаді завідувача практичним навчанням з 29.12.2007 року по 01.09.2013 рік зарахований до загального стажу.

На звернення позивача з заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, Фонд листом №2887/02 від 02.09.20915 року їй було відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення на підставі того, що, на думку Фонду, посада «завідувач практичним навчанням із збереженням педагогічного навантаження» не відноситься до переліку робіт, за якими згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 виникає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», отже стаж роботи, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років на день досягнення ним пенсійного віку складає 27 років 00 місяці 28 днів, в той час як необхідно 30 років.

Як установлено за матеріалами справи, позивач мала щорічне педагогічне навантаження з 29.08.1990 року, у тому числі і за спірний період з 29.12.2007 року по 01.09.2013 року, а саме: у 2007-2008 навчальному році 968 годин, що підтверджується наказом №281 н/ч від 31.08.2007 року, у 2008-2009 навчальному році - 720 годин, що підтверджується наказом №256 н/ч від 29.08.2008 року, у 2009-2010 навчальному році - 720 годин, що підтверджується наказом №265 н/ч від 31.08.2009 року, у 2010-2011 начальному році - 740 годин, що підтверджується наказом №297 н/ч від 31.08.2010 року, у 2011-2012 навчальному році - 898 години, що підтверджується наказом №289 н/ч від 31.08.1911 року, у 2012-2013 начальному році 720 годин, що підтверджується наказом №248 о/д від 31.08.2012 року; а також відомостями про застраховану особу форми ОК-5, згідно яких нараховувались страхові платежі саме як педагогічному працівнику (а.с.13-15, 30-35).

Приймаючи рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: е) працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. До переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено у Вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених Наказом №58 від 29.07.1993 року Міністерства Праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства Соціального захисту населення України із наступними змінами та доповненнями, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Відповідно до «Класифікатора професій» ДК 003:2005 (на заміну ДК 003-95), затвердженого наказом Держспоживстандарту від 26.12.2005 року №375

(зі змінами і доповненнями, внесеними наказами Держспоживстандарту

від 15.08.2006 р. №242, від 29.01.2007 р. №4, від 4.08.2008 р. №270) позивач має професійну назву роботи «Завідувач практики (виробничої, навчальної)» (код класифікатора 1229.4 22027) і не містить подвійної професійної назви роботи «Завідувач практики (виробничої, навчальної) - викладач».

Крім того, відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. N 963, передбачено, зокрема, посади завідувача виробничої (навчальної) практики.

Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 р. № 78 (далі - Порядок № 78).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 78 працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота. Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Як вже встановлено судом, за період роботи на посаді педагога позивач мала щорічне педагогічне навантаження з 29.08.1990 року, у тому числі і за спірний період з 29.12.2007 року по 01.09.2013 року обсягом більше ніж 180 годин. Крім того, перебувала на посаді викладача на 1,25 ставки та на посаді завідуючої практичним навчанням на 0,5 ставки, що, враховуючи положення пунктом 4 Порядку № 78, є також підставою для зарахування стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років за період роботи на цих посадах.

Також треба зазначити, що у відповідності до посадової інструкції завідувача практичним навчанням, затвердженої директором Державної комунальної установи «Артемівське медичне училище» до посадових обовязків завідувача практичним навчанням відноситься робота із педагогічним навантаженням (а.с.12).

Аналіз наведених норм в сукупності дають підстави стверджувати, що посаду завідувача практичним навчанням можна віднести до працівників закладів освіти. На думку суду, в даному випадку, формальний підхід до різниці в зазначенні посади «завідувача практичним навчанням» позивача в трудовій книжці та посад, що передбачені Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не може позбавляти особу права на отримання одноразової грошової допомоги в сумі 10 місячних розмірів пенсії, оскільки особи, що обіймають зазначені посади, фактично здійснюють аналогічні професійні функції.

Таким чином, робота позивача на посаді завідувача практичним навчанням повинна бути зарахована до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, як працівнику освіти і викладачу навчальних закладів.

Згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191 (далі - Порядок). Відповідно з пунктом 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За пунктом 5 Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, стаж роботи, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на день досягнення позивачем пенсійного віку з врахуванням визнаного відповідачем стажу 27 років 00 місяців 28 днів та стажу на посаді завідувача практичним навчанням складає понад 30 років.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд виходить з того, що грошова допомога в розмірі 10-ти місячних пенсій є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, мають спеціальний страховий стаж. Тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян із спеціальним страховим стажем на соціальний захист.

Як зазначено в п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України вони є загальнообовязковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Таким чином, громадянин у відповідності до чинного законодавства очікує на отримання від держави гарантованого матеріального забезпечення, складовою якого є встановлена п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» соціальна допомога, тобто має «законні сподівання» на отримання майна.

Зважаючи на вищенаведене, оскільки станом на час звернення ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі у липні 2015 року із заявою про виплату одноразової грошової допомоги він мав педагогічний стаж (стаж роботи викладача військового керівника) більше 35 років, що надає йому право отримати згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» одноразову грошову допомогу, суд приходить до висновку, що дії Фонду щодо обчислення ОСОБА_1 трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, а тому вимоги ОСОБА_2 є цілком правомірними, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Оскільки позивач посилається на неправомірність відмови у нарахуванні та виплати відповідачем передбаченої законом соціальної допомоги, а відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності, суд вважає за необхідне з метою повного захисту прав та інтересів позивача зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді завідувача практичним навчанням у Державній комунальній установі «Артемівське медичне училище».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Заперечення та доводи відповідача спростовуються вищевикладеним і не приймаються судом до уваги.

Судові витрати присудити відповідачу з Державного бюджету України у відповідності до положень ст. 94 КАС України.

З огляду на викладене, на підставі статей 19, 46 Конституції України, пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись статтями 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167, 183-2 КАС України,

постановила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі (Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) про визнання дій щодо відмови у призначенні і виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення неправомірними та зобовязання провести нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі (Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні і виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі (Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді завідувача практичним навчанням та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначенні пенсії за віком станом на день її призначення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 гривні 21 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів від дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т