Справа № 826/14804/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2015 у справі за адміністративним позовом Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд» про визнання протиправними дій та рішення, його скасування, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Національний медичний університет імені О.О. Богомольця звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства охорони здоров'я України про надання згоди на продовження строку дії договору оренду № 1603 від 23.01.2005, укладеного між РВ ФДМУ по м. Києву та ТОВ «Гранд», за умовами якого ТОВ «Гранд» передано в тимчасове користування нерухоме майно площею 224,1 кв. м, розташоване за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 39, гуртожиток № 7, та перебуває на балансі Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, визнання неправомірними дії Міністерства охорони здоров'я України, спрямовані на надання згоди на продовження строку дії договору оренду № 1603 від 23.01.2005, укладеного між РВ ФДМУ по м. Києву та ТОВ «Гранд», за умовами якого ТОВ «Гранд» передано в тимчасове користування нерухоме майно площею 224,1 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 39, гуртожиток № 7, та перебуває на балансі Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця за наявності чинного рішення про використання приміщення для власних потреб Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, зобов'язання утриматись від надання згоди на укладення договорів оренди або продовження строку дії договорів оренди щодо майна, яке перебуває на балансі Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця та щодо якого прийнято рішення про використання для власних потреб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2015 у задоволенні клопотання представника Міністерства охорони здоров'я України про закриття провадження в адміністративній справі № 826/14804/15 відмовлено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства охорони здоров'я України, направлені на надання згоди на продовження строку дії договору оренди № 1603 від 21.03.2005. Зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України утриматися від надання згоди на укладення договорів оренди або продовження строку дії договорів оренди щодо майна, яке перебуває на балансі Національного медичного університету імені О.О. Богомольця та щодо якого Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця прийнято рішення про використання для власних потреб. Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

21.03.2005 між Фондом державного майна України (орендодавцем) та ТОВ «Гранд» (орендар), укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, загальною площею 224,1 кв.м., розміщене за адресою: місто Київ, бульвар Чоколівський, будинок №39, що знаходиться на балансі Національного медичного університету ім. О. Богомольця.

13.01.2015 позивач звернувся до Начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з листом № 120/2-24, в якому зазначив, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та ТОВ «Гранд» укладено договори оренди № 1603 від 21.03.2005 та № 3625 від 24.10.2006, для розміщення кафе-піцерії, що знаходиться на балансі Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Термін дії закінчується 21.06.2015. В зв'язку з виробничою необхідністю прохання не продовжувати термін дії договорів оренди № 1603 від 21.03.2005, № 3625 від 24.10.2006 (а.с. 18).

Цього ж дня позивачем направлено аналогічного листа до Міністерства охорони здоров'я України додавши прохання направити згоду відповідача на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (а.с. 19).

На зазначений вище лист, Міністерство охорони здоров'я України надало позивачу відповідь від 21.01.2015, згідно з якою відповідачем щодо договору оренди № 1603 від 21.03.2005 зазначено, що у зв'язку із наміром Університету використовувати орендне майно для власних потреб, МОЗ України після закінчення терміну дії зазначеного договору просить не пролонгувати.

31.01.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву повідомило позивача та відповідача про те, що у зв'язку із закінченням 21.06.2015 терміну дії договору оренди № 1603 від 21.03.2015, враховуючи лист МОЗ України № 09-10/45/1462 від 21.01.2015 щодо заперечення у продовженні договору оренди є неможливим продовження зазначеного договору оренди на наступний термін (а.с. 22).

Відповідно до Акту про результати перевірки виконання договірних умов та дотримання законодавства у сфері орендних відносин щодо майна, яке обліковується на балансі Університету від 30.06.2015 членами комісії від РВ ФДМУ по м. Києву та МОЗ України під час обстеження орендних приміщень МОЗ України було встановлено, що орендар - ТОВ «Гранд» відповідає всім умовам договору оренди.

На засіданні комісії з розгляду документів стосовно надання в оренду нежилих приміщень закладів, що входять до сфери управління МОЗ України (протокол № 3 від 09.07.2015) було прийнято рішення про продовження дії договору оренди № 1603 від 23.03.2005.

Листом Міністерства охорони здоров'я України № 09-10/753/22111 від 13.07.2015 позивача повідомлено про погодження продовження терміну дії договору оренди на одинадцять місяців на тих самих умовах (а.с. 9-10).

Листом № 30-06/7219 від 15.07.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву як орендодавцем погоджено продовження договору оренди строком на 11 місяців.

Так, згідно п. 7 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. І

Виходячи з аналізу наведених положень КАС України, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою службовою чи посадовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних (управлінських) функцій.

Згідно ст. 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» суб'єктами управління об'єктами державної власності визначено, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади.

У відповідності до ст. 326 ЦК України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

МОЗ України відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної та комунальної власності» є уповноваженим органом щодо реалізації прав держави як власника майна загальною площею 224,1 кв.м., розміщене за адресою: місто Київ, бульвар Чоколівський, будинок №39.

Тобто, відповідач по відношенню до вищезазначеного майна є органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном, а не учасником договірних відносин у сфері оренди державного майна. Позивач та відповідач не пов'язані між собою договірними стосунками, та є суб'єктами владних повноважень, кожен з яких виконує відповідні функції.

За таких умов, між позивачем та відповідачем відсутні господарські правовідносини, з яких випливав би спір при розірванні господарського договору, оскільки Міністерство як орган уповноважений управляти відповідним державним майном, наділений владними управлінськими функціями з цього приводу, а тому спір між сторонами є публічно-правовим, тобто адміністративним спором, а не господарським.

Згідно п. 4 частини третьої ст. 70 Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 вищий навчальний заклад у порядку, визначеному законом, та відповідно до статуту має право використовувати майно, закріплене за ним на праві господарського відання, у тому числі для провадження господарської діяльності, передавати його в оренду та в користування відповідно до законодавства.

Згідно положень Статуту Університету, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України № 116 від 16.06.2005 Університет підпорядковується МОЗ України.

Відповідно до положень пункту 6.1 та 6.2 Статуту за Університетом з метою забезпечення діяльності, передбаченої цим статутом, закріплюються на правах оперативного управління будівлі, споруди, земля, комунікації, обладнання, транспортні засоби, грошові кошти, а також інше необхідне майно, що є державною власністю.

Так, приписами частини першої та другої статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Наведені правові норми свідчать, що право власності є пріоритетним по відношенню до права оперативного управління, яке є похідним від права власності, а власник майна, в свою чергу, має вчиняти будь-які дії щодо свого майна незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» суд першої інстанції дійшов висновку про те, що якщо власник майна має намір використовувати орендоване майно для власних потреб, він письмово повинен попередити про це орендаря не пізніше як за три місяці до закінчення терміну договору.

Однак, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що власником майна, яке передається в оренду є не університет, якому майно передано виключно на правах оперативного управління, а держава в особі МОЗ України.

Як вже зазначалось, згідно договору від 21.03.2005 його сторонами є Регіональне відділення Фонду державного майна України та ТОВ «Гранд». Заяви щодо припинення дії відповідного договору оренди від сторін до МОЗ України не надходило.

Так, згідно наказу МОЗ України «Про утворення, затвердження складу постійно діючої комісії та порядку розгляду документів стосовно питань оренди державного майна» комісія Міністерства розглядає подані документи та надає висновки про умови укладення (подовження дії) договору оренди або відмову в укладенні (подовженні дії) договору оренди державного майна закладів, що входять до сфери управління МОЗ України.

Відповідно до Акту про результати перевірки виконання договірних умов та дотримання законодавства у сфері орендних відносин щодо майна, яке обліковується на балансі Університету від 30.06.2015 членами комісії від РВ ФДМУ по м. Києву та МОЗ України під час обстеження орендних приміщень МОЗ України було встановлено, що орендар - ТОВ «Гранд» відповідає всім умовам договору оренди.

На засіданні комісії з розгляду документів стосовно надання в оренду нежилих приміщень закладів, що входять до сфери управління МОЗ України прийнято рішення про продовження дії договору оренди № 1603 від 23.03.2005.

За наведених обставин, враховуючи беззаперечний факт того, що МОЗ України є уповноваженим органом щодо реалізації прав держави як власника майна загальною площею 224,1 кв.м., розміщене за адресою: місто Київ, бульвар Чоколівський, будинок № 39, колегія суддів вважає, що надане ним погодження щодо продовження дії договору оренди № 1603 від 23.01.2005 є правомірним, оскільки відповідач діяв в порядку та межах визначених чинним законодавством України.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою суду першої інстанції зобов'язано МОЗ України утриматися від надання згоди на укладення договорів оренди або продовження строку дії договорів оренди щодо майна, яке перебуває на балансі Національного медичного університету імені О.О. Богомольця та щодо якого Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця прийнято рішення про використання для власних потреб, однак судове рішення, має бути наслідком чинного правового регулювання, воно не може обмежувати волю органу влади у майбутньому здійснювати правове регулювання суспільних відносин. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє (абз. 2 п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі»).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, немає.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2015 скасувати ухвалити нову, якою у задоволенні позову Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна по м. Києву, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд» про визнання протиправними дій та рішення, його скасування, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 09.03.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.