Справа № 1601/12900/12 (2а/1601/1317/12)
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Київ К/800/28348/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Білуги С.В., Заїки М.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року

у справі № 1601/2а-12900/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області, в якому просив визнати неправомірною відмову УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області у нарахуванні та виплаті щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити, починаючи з 23 квітня 2012 року щомісячну доплату до його пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад 20 років, шляхом збільшення пенсії на 1 процент його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище за 85% заробітку, відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідні виплати провести за вищевказаний період з урахуванням виплачених за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23 грудня 1992 року.

З 14 січня 2007 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області як отримувач пенсії за віком, список №2 ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена із зменшенням пенсійного віку, встановленого частиною 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою про нарахування та виплату щомісячної доплати за понаднормативний стаж роботи згідно до норм частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням виплачених за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії постраждалим від аварії на ЧАЕС 2-ї категорії проводиться відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і пенсія за віком ОСОБА_1 розрахована у відповідності до статей 27, 28 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Вказані положення закону визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи і яким пенсія виплачується відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», її перерахунок може проводитися за правилами цього Закону, а положення частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку застосуванню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки дії УПФУ в м. Кременчуці Полтавської області є правомірними.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді С.В. Білуга

М.М. Заїка