Справа № 601/272/16
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/272/16
Провадження № 2-а/601/10/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії вказавши, що з 26 вересня 2014 року їй призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Розмір пенсії обчислений у порядку визначеному Законом України «Про державну службу» від посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років в розмірах установлених на день призначення пенсії в розмірі 70 відсотки від заробітної плати. При призначені пенсії до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії, як посадовій особі місцевого самоврядування, не враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та суми індексації заробітної плати, хоча з вказаних сум сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 25 грудня 2015 року позивач звернулася із заявою до УПФ України в Кременецькому районі щодо включення вказаних сум та перерахунку її пенсії, однак отримала відмову.

А тому позивач просить суд визнати дії УПФ України в Кременецькому районі в частині відмови у включенні сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати держаного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» незаконними та протиправними, зобов'язати УПФ України в Кременецькому районі провести перерахунок пенсії з якої були сплачені страхові внески, а з 01 січня 2011 року сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу».

В судове засідання позивач не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

З пенсійного посвідчення серії ААИ № від 16.12.2014 року, виданого УПФУ в Кременецькому районі Тернопільської області слідує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно являється пенсіонером за віком (а.с.7).

З довідки Почаївської міської ради № 88 від 04.02.2016 року вбачається, що всі виплати включені в «Довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» , видану ОСОБА_1 вбачається, що нараховано страхові внески на загальнообов»яз ковке державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.10).

З відповіді УПФ України в Кременецькому районі від 25.12.2015 року № 34/Ш-11 слідує, що підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 В.М. в розмірі 70 відсотки заробітної плати з врахуванням: індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення з поверненням до первинного призначення пенсії з 26.09.2014 року не має (а.с.09).

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Закону № 3723-XII) (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.4 ст. 37 вищезазначеного Закону за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових потреб входила до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії.

Однак, згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 19.02.2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 19.08.2016 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст., 99, 100, 158-163 КАС України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати держаного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» незаконними та протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 18 серпня 2015 року в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу».

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про перерахунок пенсії за період з 26.09.2014 року по 17.08.2015 року - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Головуючий: