Справа № 751/329/16-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/329/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій і бездіяльності неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій і бездіяльності щодо обчислення, нарахування і виплати пенсії за віком у розмірах, менших, ніж встановлено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», неправомірними; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, починаючи з 09.10.2015 року.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.02.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) з 17.10.1996 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років в розмірі 1527,21 грн. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.01.2015 виплату пенсії за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було припинено.

Після досягнення шістдесятирічного віку позивач набув право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, а тому 09.10.2015 звернувся до УПФ України в м. Чернігові з заявою про призначення пенсії за віком.

09.11.2015 ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку працевлаштуванням, і з цієї дати перебуває на обліку як працюючий пенсіонер. Загальний розмір пенсії станом на 01.12.2015 року становить 1823,60 грн. відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказане підтверджується листом відповідача від 23.12.2015 №778/02/В-7 (а.с.11).

Як видно з аналізу вказаного листа УПФ України в м. Чернігові, з 09.10.2015 відповідачем прийнято рішенням про переведення позивача на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, замість передбаченої ч.2 ст.40 Закону №1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, що на думку позивача, є порушенням його пенсійних прав.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт, та вважає, що судом надана їм правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, позивач в обґрунтування свої позовних вимог посилається на приписи ст.40 Закону №1058-IV, стверджуючи, що фактично звернувся за призначенням нової пенсії за іншим законом, а не перевівся з одного виду пенсії на іншій, що виключає застосування до нього приписів ч.3 ст. 45 Закону №1058-IV.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Однак, у відповідності до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм вбачається, що переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії. При цьому, пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону.

Крім того, у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року, пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, то при переведенні з пенсії військовослужбовця на пенсію за віком правомірно враховано показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Правова позиція суду апеляційної інстанції базується на висновках, викладених в рішеннях Вищого адміністративного суду України, з приводу цього питання, зокрема в ухвалі від 09.04.2015 року (К/800/1005/15).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача при нарахуванні позивачу пенсії за віком відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з огляду на те, що пенсія за вислугу років позивачу вперше була призначена з 17.10.1996 року, а чинним законодавством України не передбачено право повторного звернення за призначенням пенсії, може змінюватись лише порядок її виплати.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 08.02.2016 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.02.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.