Справа № 816/4270/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р.Справа № 816/4270/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 816/4270/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2015 №/1396.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 816/4270/15 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 р. №/1396 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в розмірі 1 117 224 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 279 306 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 03.03.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, ПАТ "АвтоКрАЗ" () зареєстроване як юридична особа 24.06.1996 та зареєстроване платником податку на додану вартість, свідоцтво № 200040017 від 09.04.2012.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

В період з 14.04.2015 по 27.04.2015 Кременчуцькою ОДПІ на підставі направлення від 14.04.2015 №714/16-03-15-02 та згідно наказу №723 від 14.04.2015 проведено виїзну позапланову документальну перевірку ПАТ "АвтоКрАЗ" з питань перевірки правильності, повноти та обгрунтованості відшкодування ПДВ з бюджету згідно декларації за лютий 2015 року в розмірі 7 040 474 грн. та суми залишку від'ємного значення ПДВ попередніх звітних періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку згідно декларації за лютий 2015 року в розмірі 2 183 597 грн.

Результати перевірки оформлені актом від 06.05.2015 № 610/16-03-15-02-08/05808735.

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 194.1 ст. 194, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено: суму від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку (рядок 23.2 декларації) на 200 557 грн.; суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 30 декларації) на 1 084 460 грн.

ПАТ "АвтоКрАЗ" подано заперечення на акт перевірки, в якому позивач вказує про незгоду із висновками акту від 06.05.2015 № 610/16-03-15-02-08/05808735. За наслідками розгляду заперечень на акт перевірки, Кременчуцькою ОДПІ його висновки залишені без змін.

У зв'язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.05.2015 №/1396, яким ПАТ "АвтоКрАЗ" зменшено суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в розмірі 1285017 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 321254,25 грн.

Із даним податковим повідомленням - рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Полтавській області та ДФС України.

Рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги №2390/10/16-31-10-04-11 від 28.06.2015 та ДФС України про результати розгляду скарги №18739/6/99-99-10-01-01-25 від 02.09.2015 скарги позивача на вказане податкове повідомлення - рішення залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 27.05.2015 №/1396 - без змін.

З дослідженого акту перевірки та рішення, прийнятого за результатами адміністративного оскарження, слідує, що фактичною підставою для прийняття податковим органом рішень, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про що те, що ПАТ "АвтоКрАЗ" до складу податкового кредиту січня 2015 року включено ПДВ по податкових накладних від 06.01.2015 №61, від 08.01.2015 №68, від 09.01.2015 №93, від 13.01.2015 №275, від 15.01.2015 №594, від 17.01.2015 №980, №981, №982, від 26.01.2015 №2065, від 29.01.2015 №2758, від 30.01.2015 №2965, за активну електричну енергію, отриману від ПАТ "Полтаваобленерго", на суму ПДВ 916 667 грн. на підставі договору постачання електричної енергії від 17.10.2008 № 344.

Оскільки податкові накладні ПАТ "Полтаваобленерго" складені в січні 2015 року, то заповнюватись вони повинні були з урахуванням вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.09.2014р № 957 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012 (надалі - Порядок № 957), тобто ПАТ "Полтаваобленерго"повинно було скласти податкові накладні (податкову накладну), в яких (якій) враховуються всі суми коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на поточні рахунки протягом відповідної декади.

З урахуванням наведеного контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем порушені вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено від'ємне значення по взаємовідносинах з ПАТ "Полтаваобленерго" у розмірі 916667 грн (зменшено рядок 30 декларації за лютий 2015 р).

На вказані доводи відповідач посилався як у акті перевірки, так і в запереченнях на адміністративний позов, поданих до суду першої інстанції, а також і у доводах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актівіндивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8 ст. 201 ПК України).

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що податковий кредит є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов'язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виписки податкових накладних) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, які визначені пунктом 201.1 статті 201 Кодексу.

Згідно з п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №957 затверджено форму та Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок), пунктом 4 передбачено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця).

Крім того, п.17 Порядку визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Судом встановлено, що податкові накладні від 06.01.2015 №61, від 08.01.2015 №68, від 09.01.2015 №93, від 13.01.2015 №275, від 15.01.2015 №594, від 17.01.2015 №980, №981, №982, від 26.01.2015 №2065, від 29.01.2015 №2758, від 30.01.2015 №2965 мають всі обовязкові реквізити, а тому позивачем правомірно, включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за січень 2015 року в загальному розмірі 916 667 грн.

Твердження відповідача про не врахування позивачем пункту 201.4 статті 201 ПК України, який змінений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.01.2014 року, зокрема про те, що платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади, як на доказ порушення порядку заповнення податкової накладної, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що податкові накладні від 06.01.2015 №61, від 08.01.2015 №68, від 09.01.2015 №93, від 13.01.2015 №275, від 15.01.2015 №594, від 17.01.2015 №980, №981, №982, від 26.01.2015 №2065, від 29.01.2015 №2758, від 30.01.2015 №2965, заповнені ПАТ "Полтаваобленерго" згідно Порядку заповнення податкової накладної, який діяв на час її виписки.

Відповідні зміни, на які посилається відповідач, до п. 4 Порядку заповнення податкової накладної внесено Наказом Міністерства фінансів України "Зміни до Порядку заповнення податкової накладної" від 23.01.2015 року № 13 та набули чинності 30 січня 2015 року.

Таким чином, податкові накладні складені за формою та у порядку, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та в редакції, чинній на час їх складення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України (в редакції, яинній на момент здійснення операцій з поставки та складання податкових накладних) платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

З наведеного слідує, що для платників податку, постачальників електричної енергії, було передбачено особливий порядок складання податкової накладної, а саме за касовим методом, тобто при настанні події - надходження в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади.

Вказані податкові накладні виписані постачальником електроенергії на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на його поточні рахунки.

Отже, в даному випадку, податкові накладні виписані з дотриманням правил п. 201.4 ст. 201 ПК України в частині виписування накладної за касовим методом (по факту надходження коштів).

З огляду на зазначене, позивачем правомірно на підставі належним чином оформлених податкових накладних включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість за січень 2015 року в загальному розмірі 916 667 грн.

Підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення також стало встановлення згідно акту перевірки факту реалізації ПАТ "АвтоКраз" у лютому 2015 року брухту сталевого, стружки сталевої в'юноподібної на суму 200 557 грн.

При цьому, за твердженням податкового органу, реалізація здійснювалась без нарахування сум ПДВ.

Відповідач зазначив, що згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесені зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, зокрема до 01.01.2017 року продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів. Переліки таких відходів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, звільняються від оподаткування податком на додану вартість, діяла до 01 січня 2015 року.

Також відповідач зазначив, що пунктом 5 Указу Президента України від 10.06.1997 року № 503/97 "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та надбання ними чинності" встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що з 01 січня 2015 року до прийняття нової постанови Кабінету Міністрів України або змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15 операції з постачання відходів і брухту чорних і кольорових металів, у тому числі з їх імпорту, оподатковуються в загальному порядку з нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 №3609-VI, який набрав чинності з 06.08.2011, підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктом 23 наступного змісту: "Тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість".

Законом України від 24.05.2012 №4834-VI, який набрав чинності з 01.07.2012 року, п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України був викладений у наступній редакції: "Тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України".

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, внесені зміни до абзацу першого пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а саме: цифри "2015" замінені цифрами "2017".

З урахуванням внесених змін пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

У додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість" від 12.01.2011 № 15 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 р. № 15" внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, а саме: у назві та пункті 1 постанови цифри і слово "1 січня 2015" замінено цифрами і словом "1 січня 2017"; у назві додатків 1 і 2 до постанови цифри і слово "1 січня 2015" замінено цифрами і словом "1 січня 2017". Ця постанова набрала чинності з дня опублікування - 31.03.2015 (Урядовий кур'єр, 2015, 03, 31.03.2015 № 58).

Отже, внесенням змін постановою КМУ від 25.03.2015 № 136 до постанови КМУ від 12.01.2011 № 15 продовжено дію постанови КМУ від 12.01.2011 № 15 до 01 січня 2017 року, якою затверджено перелік відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, тимчасово, до 1 січня 2017 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Відтак, право позивача на звільнення від оподаткування операцій з продажу металобрухту поновлено до 01 січня 2017 року як Податковим кодексом України (внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України), так і постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 (внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 136 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15").

Продовження дії положень певного акту слід розуміти так, що цей акт діяв та продовжує діяти протягом періоду від дня набуття ним чинності до закінчення встановленого строку, навіть у випадку, коли таке продовження (в даному випадку не відносно пільги, а відносно переліку) відбулось у період після дня закінчення попереднього строку дії, в даному випадку, - Переліку.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

За таких обставин на операції, проведені позивачем у період за лютий 2015 року, поширювались пільги, передбачені пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та позивач під час продажу металобрухту у лютому 2015 року мав право застосовувати нульову ставку ПДВ до таких операцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висовком суду першої інстанції про необґрунтованість висновків акту перевірки Кременчуцької ОДПІ щодо безпідставного не нарахування позивачем податку на додану вартість за лютий 2015 року та, відповідно, протиправність податкового повідомлення-рішення від 27.05.2015 №/1396, яким ПАТ "АвтоКрАЗ" зменшено суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в розмірі 200 557 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50139,25 грн.

Відтак, висновки перевірки позивача щодо завищення суми від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку (рядок 23.2 декларації) на 200 557 грн. та суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 30 декларації) на 916 667 грн. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 27.05.2015 №/1396 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість в розмірі 1 117 224 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 279 306 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно висновків перевірки про завищення суми від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у лютому 2015 року на суму 167 793 грн., колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з поданою ПАТ "АвтоКрАЗ" до контролюючого органу податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2015 року від 20.02.2015, від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації, складає 2 183 597 грн.

Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "АвтоКраз", за результатами якої складений акт від 31 березня 2015 року № 455/16-03-15-05-08/05808735, за висновками якого встановлено порушення вимог пункту 185.1 ст. 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 ст. 188, пункту 193.1 статті 193, пункту 194.1 статті 194 ПК України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року у розмірі 167 793 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2015 року № /1111, яким ПАТ "АвтоКраз" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 167 793 за період січень 2015 року.

Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кременчуцької ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2015 №/1111.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 у справі № 816/2923/15 у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено. Постанова набрала законної сили 13.10.2015.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі № 816/2923/15, що набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішенні спору у цій справі.

Постановляючи таке рішення, суд встановив наявність порушення з боку ПАТ "АвтоКрАЗ" податкового законодавства та правомірність прийняття вказаного рішення, що у свою чергу свідчить про правильність висновків податкового органу щодо завищення суми від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у лютому 2015 року на суму 167 793 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції погодився із висновком відповідача про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 167 793 грн., яка включена до податкового повідомлення-рішення від 27.05.2015 №/1396.

Постанова суду першої інстанції в цій частині сторонами у справі не оскаржена, а отже, з урахуванням правил ст. 195 КАС України, правовідносини в цій частині не є спірними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Розподіл удових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Кременчуцькій ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області відстрочено сплату судового збору в розмірі 2009 грн. 70 коп. до ухвалення судового рішення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 816/4270/15 залишити без змін.

Стягнути на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судовий збір в розмірі 2009 (дві тисячі дев'ять) грн. 70 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 03.03.2016 р.