Справа № 279/5996/15-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Остапенко Н.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" лютого 2016 р. Справа № 279/5996/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "06" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації зробити розрахунок та виплатити недоплачені кошти, передбачені ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014 р. по 30.11.2014 р.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11. 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_3 в неповному обсязі коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 доплату до заробітної плати, як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, за період з 12.06.2014 року по 03.08.2014 року, з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

В частині перерахунку та виплати коштів за період з 03.08.2014 року по 30.11.2014 року - відмовлено за безпідставністю позовних вимог, так як відповідно до ст. 6 -7 Прикінцевих положень Закону України " Про державний бюджет " на 2014 рік , встановлено, що у 2014 році норми і положення ст. 39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач працює в ПрАТ "Коростенський завод МДФ", проживає в м.Коростень, Житомирської області, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії та отримує доплату до заробітної плати згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за роботу в зоні гарантованого добровільного відселення, однак, в розмірі, що встановлений постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року.

Згідно ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати.

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Водночас сума, з якої здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначалася згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначеною постановою, всупереч вимогам вказаного Закону, який встановлює розмір доплат як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, встановлено конкретний розмір такої доплати в твердій грошовій сумі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на отримання коштів передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що належним відповідачем за вказаними вимогами є Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації.

Згідно з п.п. 5 п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших структур, громадянам, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, зокрема доплата особам за роботу (службу) на території зон радіоактивного забруднення відповідно до статей 39, 40 Закону, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. N 836.

У відповідності до п. 5 Порядку соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5 - 13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Отже, обов'язок щодо нарахування доплати до заробітної плати, передачі розрахунку до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації виникає саме у роботодавця. Також, відсутні повноваження в управлінні і здійснювати такі виплати безпосередньо фізичній особі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації не наділено функціями та повноваженнями перерахунку та виплати доплати працюючим громадянам відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову до вказаного відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити, постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "06" листопада 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації просп. Перемоги,5,м.Київ,01135

4-третій особі: - ,