Справа № 803/1799/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Київ К/800/11258/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінікомбанк" до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Західінікомбанк" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати неправомірними дії щодо винесення головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області Міністерства юстиції України Ліщуком О.О. постанови про поновлення виконавчого провадження ВП №12172236 від 17.06.2013 року та скасувати таку постанову.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року у справі № 803/1799/13-а позов було задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Публічне акціонерне товариство "Західінікомбанк" не погодилось з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить її скасувати та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Постановою державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Табачука А.П. від 24.12.2010 року було зупинено зведене виконавче провадження №12172236 про стягнення з ПАТ «Західінкомбанк» грошових коштів. Підставою для винесення вказаної постанови стало подання 01.11.2010 року ПАТ «Західінкомбанк» до Волинського окружного адміністративного суду кількох позовів на дії головного державного виконавця Ліщука О.О.

Виконавче провадження було зупинено до вирішення питання по суті, що відповідає приписам ч. 2 ст. 36 Закону, відповідно до якої, виконавче провадження зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 5 статті 35 Закону до розгляду питання по суті.

Однією з підстав зупинення зведеного виконавчого провадження №12172236 став адміністративний позов ПАТ «Західінкомбанк» від 18.10.2010 року про визнання протиправними дій головного державного виконавця Ліщука О.О. під час складення актів опису й арешту майна від 06.10.2010 року та від 12.10.2010 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №12172236.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012 року, в задоволенні вказаного позову було відмовлено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.04.2013 року було частково задоволено касаційну скаргу ПАТ, скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 року в задоволенні позову ПАТ «Західінкомбанк» було відмовлено.

17.06.2013 року головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області Міністерства юстиції України Ліщуком О.О. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №12172236.

Предметом даного публічно-правового спору є правомірність винесення головним державним виконавцем Ліщуком О.О. постанови про поновлення виконавчого провадження ВП №12172236 від 17.06.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з неправомірності прийняття вищевказаної постанови з посиланням на те, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 року була оскаржена позивачем в апеляційному порядку та відповідно до приписів ст. 254 КАС України не набрала законної сили.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку з урахуванням приписів ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для винесення постанови від 24.12.2010 року про зупинення зведеного виконавчого провадження №12172236 про стягнення з ПАТ грошових коштів стало подання 01.11.2010 року ПАТ «Західінкомбанк» до Волинського окружного адміністративного суду кількох позовів на дії головного державного виконавця Ліщука О.О.

Постанова про зупинення зведеного виконавчого провадження № 12172236 від 24.12.2010 року було вмотивована подачею 01.11.2010 року до Волинського окружного адміністративного суду скарг на дії головного державного виконавця Ліщука О.О. при описі майна ПАТ «Західінкомбанк» з посиланням на ст.ст. 34, 35, 36, 64 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, на час прийняття вказаної постанови питання зупинення виконавчого провадження врегульовувалося приписами ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 16.05.2013 року.

Стаття 37 вказаного Закону містить вичерпний перелік обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, якими є:

1) смерть, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника недієздатним;

3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право;

7) зупинення судом реалізації арештованого майна;

8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах;

9) здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім випадків, пов'язаних з виплатою коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників у межах суми відшкодування, що гарантується Фондом; витрат, пов'язаних із забезпеченням операційної діяльності такого банку; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку;

10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати;

11) прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на рішення суду;

12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону;

13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;

15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»;

16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

17) прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Окрім того у ст. 38 Закону зазначено обставини, якими обумовлено право державного виконавця зупинити виконавче провадження, а саме:

1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання;

2) прохання боржника, який проводить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі;

3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі;

4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини;

5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Як зазначено вище підставою для винесення постанови про зупинення зведеного виконавчого провадження стала подача до суду адміністративного позову на дії головного державного виконавця Ліщука О.О. при описі майна позивача, з посиланням на ст.ст. 34, 35, 36, 64 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час прийняття постанови державного виконавця про зупинення зведеного виконавчого провадження № 12172236 від 24.12.2010 року, державний виконавець був наділений правом зупинити виконавче провадження у разі прийняття скарги на дії державного виконавця або відмову в його відводі.

Разом з тим, на час винесення оспорюваної постанови від 17.06.2013 року про поновлення зведеного виконавчого провадження ВП №12172236 така підстава для зупинення виконавчого провадження була виключена у редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 04.11.2010 року.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 39 вказаного Закону у редакції, чинній на час прийняття оспорюваної постанови від 17.06.2013 року, після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Отже, з часу внесення змін у законодавство та позбавлення державного виконавця права зупиняти виконавче провадження у разі прийняття скарги на його дії відпали обставини, з якими була пов'язана можливість зупинення зведеного виконавчого провадження № 12172236, а відтак наявність чи відсутність нерозглянутих по суті скарг на дії державного виконавця не впливала на його обов'язок поновити виконавче провадження.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності винесення постанови головного державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області Міністерства юстиції України Ліщуком О.О. про поновлення виконавчого провадження ВП №12172236 від 17.06.2013 року та відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Західінікомбанк".

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року - без змін, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінікомбанк" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець