Справа № 826/10153/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 лютого 2016 року № 826/10153/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (надалі також - відповідач1), Головного територіального управління юстиції у Київській області (надалі також - відповідач2), в якому з урахуванням уточнення позовної заяви просив:

- визнати протиправним та скасувати накази та доручення Міністерства юстиції України щодо проведення позапланових невиїзних перевірок арбітражного керуючого ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки № 39/6/15 від 25 травня 2015 року та 49/6/15 від 01.07.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №31/15 від 14.07.2015 року та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15 від 22.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачами порушено приписи Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013р., з огляду про що просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач2 проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Разом з тим, зазначав, що позовна заява ґрунтується на положеннях Порядку, у редакції, що втратила чинність у зв'язку зі внесеними змінами згідно з наказом Міністерства юстиції України №606/5 від 27.04.2015, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.04.2015 №471/26916.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Як свідчать матеріали справи, згідно повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25.05.2015 №35/15, повідомлено проте, що у період з 03 червня 2015 року до 05 червня 2015 року про проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого НОМЕР_1 від 06.06.2013.

В подальшому, 25.05.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області видано посвідчення №39/6/15 на проведення позапланової невиїзної перевірки для проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого НОМЕР_1 від 06.06.2013.

14.07.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №31/15.

22.07.2015 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15, яким встановлено порушення: - абз. 2 ч. 6 ст. 17, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; - абз. 11 ч. 6 ст. 17, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; - ч. 7 ст. 18, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Категорична незгода з наказами на проведення перевірки, посвідченням, виданим на її проведення, довідкою та актом, складеними за результатами проведеної перевірки, зумовила звернення позивача до суду з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходи із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 4.29 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, Головне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань здійснює за дорученням Міністерства юстиції України контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Поряд з цим, процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов'язки арбітражних керуючих, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення встановлює Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Порядок), затверджений наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за № 1113/23645.

Як встановлено п. 2.6. Порядку, підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням;

- звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю;

- виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим;

- перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю;

- встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було (а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю;

- рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії;

- виявлення Мін'юстом або територіальним органом з питань банкрутства у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків;

- невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство.

Як свідчать фактичні обставини справи, Департаментом з питань банкрутства Міністерства юстиції України за наслідком розгляду скарги начальника управління з корпоративних прав та інвестиційних проектів АТ «Мотор Січ» ОСОБА_2 від 27.03.2015 № УКРиИП-7255 щодо діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень керуючого санацією ДП «Вінницький завод «ВІАЗ», надано відповідне доручення від 01.04.2015 № 10003-0-33- 15/13.0.2, Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 В подальшому, дорученням Міністерства юстиції України від 12.05.2015 № 10003-0-33-15/13.0.2 доручено Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області врахувати лист АТ «Мотор Січ» від 23.04.2015 № УКРиИП-10408 під час виконання доручення Міністерства юстиції України від 01.04.2015 № 10003-0-33-15/13.0.2 щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

Таким чином, доводи позивача про відсутність доручення, - спростовані в ході судового розгляду справи.

Поряд з цим, п. 2.8. Порядку, для проведення перевірки орган контролю надає доручення на проведення перевірки, в якому зазначаються:

- підстава для проведення перевірки; вид перевірки;

- склад комісії з перевірки (далі - комісія); арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу III цього Порядку;

- предмет перевірки; строки проведення перевірки.

Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області було видано доручення від 25.05.2015 №1-15/6 на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, у строк з 03.06.2015 до 05.06.2015.

Відповідно до п. 2.13. Порядку, на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2 до Порядку) та повідомлення про проведення перевірки, які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Головним управлінням юстиції у Київській області було видано посвідчення на проведення позапланової перевірки № 39/6/15 від 25.05.2015 та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 25.05.2015 №35/15.

Також суд звертає увагу на те, що редакцією Порядку, чинного на момент проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 не передбачено зазначення реквізитів наказу на проведення перевірки та доручення на проведення перевірки, у зв'язку з чим, доводи позовної заяви в цій частині, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку проте, що накази та доручення Міністерства юстиції України щодо проведення позапланових невиїзних перевірок арбітражного керуючого ОСОБА_1; посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки № 39/6/15 від 25 травня 2015 року та 49/6/15 від 01.07.2015 року видані у повній відповідності до приписів законодавства, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправними та скасування Довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №31/15 від 14.07.2015 року та акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15 від 22.07.2015 року, суд виходив із наступного.

Пунктом 5.1 Порядку встановлено, що в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, за результатом перевірки позивача складено довідку від 14.07.2015 №31/15.

Відповідно до п. 6.1, 6.3 Порядку арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії. Орган контролю зобов'язаний протягом двох робочих днів після завершення строку на надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення і документи та скласти акт перевірки.

Також Порядком визначено, що Комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - акт перевірки) протягом: - двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; - двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки (п. 6.3. Порядку).

Матеріали справи свідчать, що з дотриманням наведених вище норм Порядку, Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, 22.07.2015 складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15.

Так, в ході перевірки, відповідачем2 встановлено:

Під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 10/7/2011/5003 про банкрутство ДП «Вінницький авіаційний завод - «ВіАЗ» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не проведено інвентаризації майна боржника, що є грубим порушенням абз. 2 ч. 6 ст. 17, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника.

Під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 10/7/2011/5003 про банкрутство ДП «Вінницький авіаційний завод - «ВіАЗ» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не забезпечено визначення початкової вартості майна шляхом проведення незалежної оцінки, що є грубим порушенням абз. 11 ч. 6 ст. 17, ч. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів боржника.

Під час виконання повноважень керуючого санацією у справі № 10/7/2011/5003 про банкрутство ДП «Вінницький авіаційний завод - «ВіАЗ» арбітражний керуючий ОСОБА_1 щоквартально не звітував перед комітетом кредиторів боржника, що є грубим порушенням ч. 7 ст. 18, ч. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів боржника.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Зокрема, суд наголошує на тому, що Довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №31/15 від 14.07.2015 року та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15 від 22.07.2015 року, не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, (діяльність) якого перевірялась, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Разом з тим, висновки, викладені в наведених службових документах відповідача2, є лише відображенням фактичних висновків перевіряєчих щодо відповідності діяльності позивача вимогам закону.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку проте, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування Довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №31/15 від 14.07.2015 року та акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №56/15 від 22.07.2015 року, є такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.М. Данилишин

В.І. Келеберда