Справа № 806/5189/15
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м.Житомир справа № 806/5189/15

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Захарченко О.Є.,

за участю: позивача, представника відповідача та представників третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження від 03.09.2014 р. №249,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника голови Коростишівської РДА ОСОБА_3 від 03.09.2014 № 249 "Про надання дозволу ОСОБА_2 здійснити від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5".

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.06.2014 надав позику на рік в сумі 1730 дол.США ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Члени сім'ї усно гарантували повернення боргу в обумовлений термін, проте після смерті позичальника, відмовились повертати кошти, оскільки начеб-то не прийняли спадщину. Насправді спадщина була ними прийнята, ряд обєктів нерухомого майна з жовтня 2013 року по червень 2014 року переоформлено на старшу доньку. В ході збору інформації встановлено обставини, які свідчать вчинення батьком малолітньої доньки ОСОБА_2 умисних дій, спрямованих на штучне створення умов ухилитись від виконання боргових зобовязань, поєднаних із порушенням майнових прав дитини щодо отримання спадщини після смерті матері. Так, з отриманої відповіді від Служби у справах дітей Коростишівської районної державної адміністрації, позивач дізнався про прийняте розпорядження №249, яким надано дозвіл батьку відмовитись від імені дитини від спадщини після смерті матері та рішення комісії з питань захисту прав дітей № 1 від 21.08.2014 щодо розгляду заяви ОСОБА_2 Цим розпорядженням порушуються права позивача, оскільки позбавлення дитини статусу спадкоємця створює перешкоду в отриманні від належних відповідачів боргу. Саме розпорядження і рішення № 1 винесені з порушенням процедури їх підготовки і прийняття, а саме: відсутні мотиви та обгрунтування задоволення заяви; вирішення заяви ОСОБА_2 не було територіально підвідомчим Коростишівській РДА, оскільки заявник і дитина постійно мешкають в м.Житомирі; відсутні відомості про час створення комісії та її складу, хто приймав участь в засіданні комісії і винесенні рішення № 1; розпорядження підписано першим заступником голови Коростишівської РДА, в той час як право підпису має голова РДА. Враховуючи вказане, розпорядження є незаконним і підлягає скасуванню.

Позивач підтримав позов з підстав, заявлених у ньому та просив його задовільнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с.93-95).

Представники третіх осіб також просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та представників третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 14.07.2014 було подано на імя голови Коростишівської РДА заяву, в якій просив надати дозвіл від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.53).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Коростишівської РДА № 1 від 21.08.2014, надано дозвіл ОСОБА_2 здійснити від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.11).

Згідно розпорядження голови Коростишівської РДА від 03.09.2014 № 249, ОСОБА_2 надано дозвіл здійснити від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.12).

Досліджуючи зазначені документи на предмет їх законності та порушення прав позивача прийнятим розпорядженням, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1, вказуючи на неправомірність прийнятих документів, посилається на слідуюче:

- рішення комісії з питань захисту прав дитини від 21.08.2014 р. №1 і розпорядження РДА від 03.09.2014 р. № 249 містять ідентичного змісту тексти з переліком великої кількості наданих ОСОБА_2 до своєї заяви документів, однак без зазначення мотивування і обгрунтування прийнятого рішення про задоволення заяви. Наявні лише неконкретизовані посилання на ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про охорону дитинства", загальні положення яких визнають існування прав дитини на отримання спадщини і прав дитини на житло. На чию користь здійснюється відмова від спадщини від імені дитини і від якого саме складу спадщини, не вказано. Також в тексті розпорядження не визначено, на який саме конкретно орган нотаріату поширюється видане розпорядження заступника голови РДА. Коростишівській РДА взагалі не було територіально підвідомчим як органу опіки та піклування вирішення заяви Владики, так як заявник і дитина є постійними мешканцями Богунського району м. Житомир вул. Л.Українки 36/1 і дитина навчається в м. Житомирі ліцей №25;

- відповідно постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 комісія з прав дитини є дорадчим органом при РДА, члени діють на громадських засадах, очолює комісію голова РДА, засідання комісії є правомочним за наявності 2/3 його складу. Однак відсутні відомості коли створена комісія та в якому складі, хто приймав участь на засіданні 21.08.2014 р. і винесені рішення № 1, чи мав ОСОБА_3 статус заступника голови комісії та право підписувати це рішення;

- розпорядження № 249 від 03.09.2014 р. підписано першим заступником голови Коростишівської РДА ОСОБА_3, однак статтями 6, 9, 39, 41 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що правові акти МДА у формі розпоряджень видає лише голова РДА, повноваження якого не припинені. І лише в його відсутність розпорядження може видавати особа, яку в установленому законом порядку уповноважено на певний період виконувати обов'язки голови РДА;

- заява ОСОБА_2 не була предметом розгляду правомочною комісією 21.08.2014 р., в склад якої обов'язково повинен входити уповноважений представник виконкому Коростишівської міської Ради;

- відсутні відомості, чи звернуто було заявником розпорядження до виконання. При цьому автором оскарженого розпорядження (або особою, яка готувала проект такого розпорядження заступника голови РДА) не встановлювались обставини щодо конкретного складу цієї спадщини, її вартості, знаходження тощо);

- виносячи оскаржене розпорядження, посадова особа РДА не врахувала факт можливого існування законних боргових зобов'язань кредиторів до фактично прийнявших спадщину дорослих спадкоємців і які вони зобов'язані виконати в межах вартості отриманого дійсності рухомого і нерухомого майна на значну суму, зокрема, достатню для погашення боргу перед позивачем;

- в період, коли мати дитини перебувала на завершальній стадії тяжкої хвороби жовтень 2013 - червень 2014 р. лише на дорослу дочку ОСОБА_7 було переоформлено ряд належних спадкодавцю об'єктів нерухомості і таким чином штучно зменшено спадкову масу, на яку мала б право малолітня дитина ОСОБА_4, а також здійснено відчуження ряду об'єктів нерухомості з отриманням дорослими членами сім'ї померлої значних грошових коштів.

Фактично, всі заперечення позивача щодо законності винесеного розпорядження зводяться до того, що відмова від спадщини від імені малолітньої дитини ОСОБА_4 порушує майнові інтереси останньої, а також інтереси позивача, оскільки її неприйняття позбавляє права на отримання боргу в межах прийнятої спадщини.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

За змістом статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини" від 24 вересня 2008 р. N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Пунктом 9 статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що голови місцевих державних адміністрацій утворюють консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

Згідно Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань (п.4 Положення), розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема:

реєстрація народження дитини, батьки якої невідомі;

надання дозволу бабі, діду, іншим родичам дитини забрати її з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я, якщо цього не зробили батьки дитини;

позбавлення та поновлення батьківських прав;

вирішення спорів між батьками щодо визначення або зміни прізвища та імені дитини;

вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини;

участь одного з батьків у вихованні дитини;

побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав;

визначення форми влаштування дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування;

встановлення і припинення опіки, піклування;

утримання і виховання дітей у сім'ях опікунів, піклувальників, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу та виконання покладених на них обов'язків;

збереження майна, право власності на яке або право користування яким мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування;

розгляд звернень дітей щодо неналежного виконання батьками, опікунами, піклувальниками обов'язків з виховання або щодо зловживання ними своїми правами;

інші питання, пов'язані із захистом прав дітей.

Згідно п.6-10 Положення, комісію очолює голова районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Голова комісії може мати заступника (п.6).

До складу комісії на громадських засадах входять керівники структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, заступники керівників територіальних органів МВС та Мін'юсту, а також працівник служби у справах дітей, який виконує обов'язки секретаря комісії (п.7).

Основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць.

Засідання комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини загальної кількості її членів.

До участі у засіданнях комісії можуть запрошуватися представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які беруть безпосередню участь у вирішенні долі конкретної дитини, з правом дорадчого голосу (п.8).

Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання (п.9).

Рішення комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів комісії, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії (п.10).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

При цьому, перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов'язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня (ст.40 Закону України "Про місцеві державні адміністрації»).

Під час розгляду справи встановлено, що розпорядженням голови Коростишівської РДА від 13.01.2009 № 20 було затверджено комісію та Положення про комісію з питань захисту дітей (а.с.153-156). 11.06.2014 склад комісії з питань прав дитини змінено та до її складу віднесено: голова комісії - ОСОБА_6 (голова РДА), заступник голови комісії - ОСОБА_3 (перший заступник голови РДА), секретар комісії - ОСОБА_9, члени комісії: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, всього 15 членів (а.с.157). ОСОБА_18 як заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів входить до складу комісії в якості уповноваженого представника виконавчого органу міської ради.

Пунктом 4 розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.06.2014р. № 69-к "Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником голови, заступником голови, керівником апарату районної державної адміністрації" установлено, що на період вакансії посади, тривалої відсутності (відпустка, хвороба, відрядження тощо) обов'язки голови райдержадміністрації ОСОБА_6 виконує перший заступник голови ОСОБА_3 (а.с.159).

Згідно табелю обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку на вересень 2014 року, голова районної державної адміністрації (ОСОБА_6) перебував на лікарняному із 02.09.2014. по 14.09.2014р. (а.с.164).

Враховуючи вказане, виконання обовязків голови районної державної адміністрації з правом підпису розпоряджень було покладено на першого заступника голови адміністрації ОСОБА_3

Отже, з викладеного вбачається, що перший заступник голови ОСОБА_3 як при винесенні рішення № 1 комісією з прав дитини так і при прийнятті розпорядження володів необхідною правомочністю підпису та мав статус заступника голови комісії.

Як вбачається із матеріалів справи, питання про надання дозволу ОСОБА_2 здійснювати від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини двічі.

Оскільки згідно довідки про склад сімї від 08.07.2014 № 1667, ОСОБА_2 зареєстрований з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м.Коростишеві по вул.Леніна 4 (а.с.105), розгляд заяви правомірно здійснювався органом опіки та піклування за місцем такої реєстрації - Коростишівською районною державною адміністрацією.

Вперше це питання розглядалось 17.07.2014р. та було перенесено в звязку із необхідністю зробити запит до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Коростишівського РУЮ (а.с.115-119, 120).

21.08.2014 надання дозволу ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини повторно винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Згідно протоколу № 9 від 21.08.2014, на засіданні були присутні 11 членів комісії, в тому числі заступник голови комісії - ОСОБА_3, представник виконавчого органу міської ради - ОСОБА_18, відсутні 4 чоловік, в тому числі голова комісії - ОСОБА_6, а отже засідання комісії згідно вимог пункту 8 Положення було правоможним. За результатами розгляду вказаного питання вирішено надати дозвіл, за що проголосувало 8 чоловік із присутніх, 3 - утрималось (а.с.97-104).

Як видно із тексту рішення та розпорядження, на розгляд до комісії було подано наступні документи:

- паспорт ОСОБА_2 (а.с.108-109);

- свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с.112);

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 НОМЕР_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.110),

- свідоцтво про смерть ОСОБА_5 НОМЕР_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.111);

- довідка про склад сімї від 08.07.2014 № 1667 (а.с.105);

- витяг зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №38152077 від 18.08.2014 року, виданого приватним нотаріусом Прімою Н.В. (а.с.148);

- витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №38152174 від 18.08.2014 року, виданого приватним нотаріусом Прімою Н.В. (а.с.149);

- витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №24272352 від 15.07.2014 року, виданого приватним нотаріусом Прімою Н.В. (а.с.147);

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта №24508137 від 21.07.2014 року, виданого реєстраційною службою Коростишівського РУЮ Житомирської області (а.с.146);

- інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №24508251 від 21.07.2014 року, виданого реєстраційною службою Коростишівського РУЮ Житомирської області (а.с.145);

- лист центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м.Житомира №1106 від 22.08.2014 року (а.с.150);

- заповіт ОСОБА_5 серії ААР №409909 від 23.01.1999, посвідчений приватним нотаріусом Лубяковою Г.М. (а.с.151);

- заповіт ОСОБА_5 серії ВВО №832619 від 22.11.2004, посвідчений приватним нотаріусом Прімою Н.В. (а.с.152).

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_5 на момент її смерті будь-яким нерухомим майном не володіла, транспортних засобів у власності не мала.

В звязку із вказаним безпідставним є посилання відповідача на те, що розпорядження голови РДА є невмотивованим та прийнятим всупереч майновим інтересам малолітньої дитини, оскількі дані документи були предметом дослідження на засіданні колегіального органу. Крім того, вони є чинними та їх достовірність ніким не оспорювалась, відтак у комісії не було підстав не приймати їх до розгляду для прийняття рішення по суті.

Також суд зазначає, що надаючи дозвіл від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підписання необхідних документів для подання до органу нотаріату заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, орган опіки та піклування, з урахуванням покладених на нього обовязків захисту дитини, перевіряє в межах наданих йому повноважень дотримання майнових прав дитини, проте не зобовязаний встановлювати конкретний склад спадщини та її вартість, зазначати в прийнятому рішенні на користь кого здійснюється така відмова та на який саме конкретно орган нотаріату поширюється видане розпорядження, зясовувати питання відчуження майна померлої до її смерті та встановлювати її кредиторів, оскільки це не передбачено чинним законодавством та не є компетенцією цього органу.

Адміністративний суд, оцінюючи оспорюване розпорядження, згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє, чи прийняте воно:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Мотиви ж позивача, повязані безпосередньо з спадковими відносинами та борговими зобовязаннями є предметом дослідження суду цивільної юрисдикції.

Підсумовуючи викладене, суд робить висновок, що прийняте відповідачем розпорядження здійснено з дотриманням порядку та процедури його прийняття, а також на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій та прийнятого розпорядження № 249, з огляду на що, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 04 березня 2016 р.