Справа № 807/717/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. № 876/814/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Гользбергер А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

20.04.2015 ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати різниці у заробітній платі позивачу, як посадовій особі митного посту «Чоп-залізничний» Закарпатської митниці ДФС з моменту введення в дію наказу Чопської митниці Міндоходів «Про особовий склад» № 93-о від 19.02.2014; зобов'язати Закарпатську митницю ДФС здійснити перерахунок, нарахування та виплату різниці у заробітній платі ОСОБА_2 за період з 20.02.2014 по 09.04.2015; відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у відповідності до наказу відповідача № 93-о від 19.02.2014, позивача було переведено на ту саму посаду в рамках одного підрозділу, без змін обсягів роботи і функціональних обов'язків та п. 74 цього наказу зазначено, що переведення посадових осіб здійснити із збереженням раніше встановлених надбавок. Однак, з 20.02.2014 нарахування та виплата різниці (без премії) у заробітній платі була безпідставно зупинена і не виплачувалася до 09.04.2015. Також, позивач шляхом подання колективних звернень та скарг разом з іншими посадовими особами, звертався з листом щодо даного питання до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області. У листі № 01-13/400 від 14.03.2014 Територіальна державна інспекція з питань праці у Закарпатській області дійшла висновку, що відповідно п. 2 постанови КМ України «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» № 597 від 07.08.2013 (далі - Постанова № 597), різниця між заробітною платою (без премії), яка визначена за умовами праці згідно з нормативними актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленої за новими умовами оплати праці, повинна виплачуватися працівникам за час роботи на займаних посадах, котрі передбачені Додатками 24 та 25 Постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» № 268 від 09.03.2006 (далі - Постанова № 268) із змінами, і у яких, в зв'язку з переходом на службу в Міндоходів України та прийняттям Постанови № 597, зменшився розмір заробітної плати чи/або грошового забезпечення (без премії). Також, у листі Міністерства соціальної політики України № 217/13/116-11 від 12.06.2014, окрім аналогічного попередньому листу роз'яснення, також вказано, що виплата різниці у заробітній платі виплачується працівникам поки вони працюють на займаній посаді. Згідно листа-відповіді Міністерства доходів і зборів України № 17/99-99-05-03-01-17 від 23.06.2014 позивачу було надано роз'яснення, що різниця у заробітній платі виплачується працівникам за посадою, займаною відповідно до нових умов праці, затверджених Постановою № 268 від 09.03.2006 зі змінами до того часу, поки вони працюють на займаній посаді. Державна фіскальна служба України листом від 04.03.2015 за № 4546/6/99-99-05-02-03-15 на адресу Всеукраїнської професійної спілки працівників органів ДФС також надала аналогічні роз'яснення щодо оплати різниці у заробітній платі. Разом з тим, зміна назви структурного підрозділу, назви посади, виду структурного підрозділу (з відділу на сектор), що відбулися внаслідок внесення змін до структури та штатного розпису, переведення працівника до іншого, якщо працівник продовжує виконувати ті самі функції, не вважається зміною посади чи зміною істотних умов праці. Також, Міністерство соціальної політики України надало роз'яснення листом № 10562/0/14-14/13 від 17.09.2014, що у разі коли зазначеним у постанові № 597 посадовим особам виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними умовами оплати праці згідно з н/п актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, виплата цієї різниці зберігається у разі зайняття аналогічної посади. Відтак, позивач вказує, що відповідачем було порушено законні права позивача та завдано йому моральних страждань.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин та з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала в Чопській митниці Міндоходів з 04.06.2013 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний» Чопської митниці Міндоходів.

05.11.2013 позивача було попереджено, що відповідно до Постанови № 597 та Постанови № 268, відбулася зміна істотних умов праці, а саме: системи, розмірів оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці.

16.12.2013 згідно наказу Закарпатської митниці від 13.12.2013 № 485-к позивач був призначений в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний» Закарпатської митниці.

20.02.2014 позивача було переведено на іншу посаду, відповідно до п.1 ст.32 КЗпП України, на підставі його особистої заяви та попередження про наступне вивільнення.

Чопською митницею Міндоходів прийнято Наказ від 16.12.2013 № 499 «Перелік змін № 1 до організаційної структури», «Перелік змін № 2 до штатного розпису на 2013 рік» та було прийнято Наказ від 24.01.2014 року № 28 «Про введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів».

Згідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відтак, 06.02.2014 згідно ст. 49-2 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників відповідача, позивача було попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому, позивачу було запропоновано вакантну посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп-залізничний».

У відповідності до особистого підпису позивача на вище вказаному попередженні та його особистої заяви, останній погодився із запропонованою вакантною посадою старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп-залізничний".

Відтак, на підставі особистої заяви позивача, у зв'язку із зміною істотних умов праці, позивач у відповідності до Наказу від 19.02.2014 року № 93-0 з 20.02.2014 була переведена на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Чоп залізничний".

01.02.2015 року згідно наказу відповідача від 30.01.2015 року № 147-о позивач була звільнена із займаної посади у зв'язку із змінами в організації роботи, скороченням штату працівників митниці в окремих її структурних підрозділах, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України .

Судом першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що пунктом 2 Постанови № 597 працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати, однак, цим нормативно-правовим актом було обмежено надання цих гарантій періодом перебування на тій же самій посаді, яку працівник обіймав на дату набрання чинності Постанови № 597. Проте, як встановлено у процесі судового розгляду, у відповідності до наказу від 19.02.2014 № 93-0 позивача з 20.02.2014 переведено на іншу посаду, у процесі чого відбулась зміна істотних умов, зокрема, трудових обов'язків, виконуваної роботи, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність припинення виплати позивачу різниці у заробітній платі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та зазначає таке.

Як вбачається зі матеріалів справи, предметом спору у цій справі є припинення виплати позивачу під час проходження публічної служби коштів згідно п. 2 Постанови № 597, де визначено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Отже, вказаною нормою працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати. При цьому її зміст дає підстави для висновків, що право на отримання різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії) мають працівники, які до і після прийняття цієї Постанови перебувають на тій же посаді відповідно до трудової угоди.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, 05.11.2013 було попереджено, що відповідно до Постанови № 597 та Постанови № 268, відбулася зміна істотних умов праці, а саме: системи, розмірів оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці.

16.12.2013 згідно наказу Закарпатської митниці від 13.12.2013 № 485-к позивач був призначений в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний» Закарпатської митниці.

20.02.2014 позивача було переведено на іншу посаду, відповідно до п. 1 ст. 32 КЗпП України, на підставі його особистої заяви та попередження про наступне вивільнення.

Чопською митницею Міндоходів прийнято Наказ від 16.12.2013 № 499 «Перелік змін № 1 до організаційної структури», «Перелік змін № 2 до штатного розпису на 2013 рік» та було прийнято Наказ від 24.01.2014 № 28 «Про введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів».

Згідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відтак, 06.02.2014 згідно ст.49-2 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників відповідача, позивача було попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому, позивачу було запропоновано вакантну посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп-залізничний».

У відповідності до особистого підпису позивача на вище вказаному попередженні та його особистої заяви, останній погодився із запропонованою вакантною посадою старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп-залізничний».

Отже, на підставі особистої заяви позивача, у зв'язку із зміною істотних умов праці, позивач у відповідності до Наказу від 19.02.2014 № 93-0 з 20.02.2014 була переведена на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чоп залізничний».

При цьому, суд першої інстанції вірно відхилив доводи позивача про те, що фактично відбулась лише зміна назви структурного підрозділу відповідача, з огляду на таке.

Згідно наказу відповідача від 24.01.2014 № 28 було введено в дію штатний розпис на 2014 рік, у зв'язку з чим відбулися зміни істотних умов праці, а саме: система, розміри оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці. Також, цим наказом було повідомлено позивача, що відмова продовжувати роботу у зв'язку із зміною істотних умов праці є підставою для припинення трудового договору відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до Наказу Міністерства доходів і зборів України від 28.11.2014 № 45 (із змінами внесеними наказом Міндоходів від 23.03.2015 № 33) «Про реорганізацію Чопської митниці Міндоходів» розпочато реорганізацію Чопської митниці Міндоходів.

У відповідності до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Згідно до Організаційної структури відповідача, затвердженої Міністерством доходів і зборів України 03.10.2013 до структурного підрозділу Митний пост «Чоп-залізничний» входили відділи митного оформлення, а саме: №№ 1, 2, 3, 4 та сектор митного оформлення № 1 (міжнародних поштових та експрес відправлень), працівники яких здійснювали митний контроль як на вантажному напрямку так і на пасажирському напрямку. Однак, як вбачається з Структури відповідача станом на 01.01.2014, затвердженої Міністерством доходів і зборів України від 27.12.2013 внесено зміни до структурного підрозділу Митний пост «Чоп-залізничний»", а саме: створено відділи митного оформлення №№ 1, 2, та 3 (міжнародних поштових та експрес відправлень), з яких один відділ митного оформлення здійснював митний контроль на вантажному напрямку, а інший - митний контроль на пасажирському напрямку. Відтак, з 01.01.2014 було змінено структуру митного поста «Чоп-залізничний», зазначена реорганізація супроводжувалась зміною трудових обов`язків позивача.

У відповідності до Посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Чоп-залізничний», яка була затверджена відповідачем 25.02.2014 визначено додаткові обов'язки позивача, які попереднього були відсутні згідно до Посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний», затвердженої відповідачем 16.12.2013. Відтак, посадовою інструкцією старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Чоп-залізничний», яка була затверджена відповідачем 25.02.2014 до додаткових обов'язків позивача віднесено: реалізація заходів з управління ризиками під час митного контролю та оформлення при переміщенні товарів і транспортних засобів, (п. 2.1.2), здійснення обміну електронною інформацією між Укрзалізницею та іншими перевізниками про товари (п. 2.2.1.1), реалізація заходів системи раннього попередження виникнення надзвичайних ситуацій у зоні діяльності митного посту (п. 2.2.1.4), виконання митних формальностей щодо товарів, які переміщуються через митний кордон України уповноваженими економічними операторами (п. 2.2.15), виконання спрощених митних процедур відповідно до Митного кодексу України та Рамкових стандартів безпеки та спрощення міжнародної торгівлі (п. 2.2.1.6), здійснення державного контролю нехарчової продукції (п. 2.2.1.25), виконання митних формальностей щодо комплектних об'єктів (п. 2.2.2.7), здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України для забезпечення участі підрозділів збройних Сил України у проведенні на території України (за межами України) міжнародних військових навчань, (п. 2.2.6.2.), сприяння митному оформленню товарів і транспортних засобів, що надходять на митну територію України для потреб Чорноморського флоту Російської Федерації, тимчасово розташованого на території України (п. 2.2.6.3).

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином, згідно Наказу від 19.02.2014 № 93-0 позивача з 20.02.2014 було переведено на іншу посаду, а саме: на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп залізничний», у відповідності до п. 1 ст. 32 КЗпП України.

Відтак, трудовий договір позивача було оформлено у вигляді відповідного Наказу відповідача від 19.02.2014 № 93-0 про призначення на іншу посаду з однієї сторони та заяви позивача про надання згоди на це призначення з іншого боку.

Таким чином, позивачу правомірно виплачувалась різниця між заробітною платою до переведення його на іншу посаду (на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп - залізничний»), у зв'язку із зміною істотних умов праці - а саме: до 20.02.2014.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то такі з огляду на приписи ч. 2 ст. 22 КАС України розглядаються у взаємозв'язку з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а саме про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Оскільки у процесі судового розгляду не встановлено протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року у справі № 807/717/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 03.03.2016.