Справа № 803/177/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Справа № 803/177/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І. О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Будь С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області (надалі відділ ДВС Луцького РУЮ) про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 15 лютого 2016 року та зобов'язання закінчити виконавче провадження ВП № 40040600.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Будь С.Л. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із зверненням до Луцького міськрайонного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною з огляду на наступне.

В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору № 42/07 від 29 березня 2007 року, укладеного між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Оланд», 29.03.2007 року ОСОБА_1 уклав з ВАТ «Кредобанк» договір іпотеки на належну йому на праві приватної власності будівлю торгово-виробничої бази, загальною площею 944, 7 м.кв. та земельну ділянку площеню 0, 1791 га, які знаходяться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Лугова, буд. 70.

12 грудня 2008 року приватний нотаріус Троц Ю.Б. вчинила виконавчий напис № 5317 про звернення стягнення на вище перераховані будівлю торгово-виробничої бази та земельну ділянку на підставі договору іпотеки від 29.03.2007 року на користь ВАТ «Кредобанк».

29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» був укладений договір факторингу, згідно якого відбулося відступлення (купівля-продаж права вимоги) всіх грошових зобов'язань за кредитним договором №42/07 від 29 березня 2007 року, в зв'язку з чим новим кредитором за вказаним кредитним договором стало ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2012 року у справі № 0308/249/2012 була замінена сторона у виконавчому провадженні за виконавчим написом приватного нотаріуса Троц Ю.Б. № 5317 від 12 грудня 2008 року з ВАТ «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

За заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» 04.10.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Камець Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40040600 по примусовому виконанню виконавчого напису № 5317, вчиненого 12.12.2008 року приватним нотаріусом Троц Ю.Б. Стягувачем у даному виконавчому провадженні є ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», боржником ОСОБА_1

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року ухвала Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2012 року скасована з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач вважає, що у зв'язку із скасуванням ухвали Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2012 року ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» втратила право стягувача до ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 40040600, в зв'язку з чим, державний виконавець, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що державний виконавець не мав жодних правових підстав для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки правовий статус стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у виконавчому провадженні ВП № 40040600 скасований судовим рішенням, а попередній кредитор - ПАТ «Кредобанк» втратив свої майнові вимоги до ПП «Оланд» та ОСОБА_1 після укладення договору фаторингу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що заяву про відкриття виконавчого провадження 03.10.2013 року подавало ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», оскільки на той час вказане товариство було стягувачем, тому усі подальші дії державних виконавців по виконанню виконавчого напису нотаріуса проводились на законних підставах. 09 лютого 2016 року апеляційним судом скасовано ухвалу Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2012 року про заміну сторони у виконавчому провадженні з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а відтак усі дії, які було проведено державними виконавцями до 09.02.2015 року були законними. Виконавчий напис, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про призначення експерта/суб'єкта оціночної діяльності не скасовано. У самому виконавчому написі нотаріуса стягувачем було зазначено ПАТ «Кредобанк». Враховуючи дані обставини, оскільки у виконавчому провадженні № 40040600 станом на 10.02.2016 року відсутня сторона виконавчого провадження (стягувач), що є порушенням ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, керуючись частиною 5 статті 8 вказаного Закону, подав заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні для подальшого належного виконання виконавчого напису.

15 лютого 2016 року виконавче провадження зупинено на підставі п. 12 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно вказаної статті, якщо державним виконавцем подано заяву до суду про заміну сторони у виконавчому провадженні, то виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Також вказав, що у відповідача немає жодних законних підстав закінчити виконавче провадження, оскільки пунктом 9 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається позивач, передбачено закінчення виконавчого провадження, якщо рішенням суду скасовано сам виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса), а не ухвала про заміну сторони виконавчого провадження. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на будівлю торгово-виробничої бази, загальною площею 944, 7 м.кв., що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Лугова, буд.70 та земельну ділянку площею 0, 1791 га - цільове призначення для розміщення торгово-виробничої бази, кадастровий номер :04:001:0119, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, що належить на праві власності ОСОБА_1 За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна, задовольнити вимоги ВАТ «Кредобанк» у розмірі 1516663, 15 грн. (а.с. 8).

14 березня 2012 року ухвалою Луцького міськрайонного суду замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. від 12 грудня 2008 року за № 5317 на договір іпотеки від 29 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1с. та ВАТ «Кредобанк» з ВАТ «Кредобанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (а.с. 10)

03.10.2013 року ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернулось до ВДВС Луцького РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №5317 від 12.12.2008 року, вчиненого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. (а.с.11).

04.10.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Камцем Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40040600 по примусовому виконанню виконавчого напису №5317, вчиненого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. 12.12.2008 року (а.с.12).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року ухвала Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2012 року скасована з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 14-15).

15 лютого 2016 року головний державний виконавець Будь С.Л. подав заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. № 5317 від 12.12. 2008 року. (а.с.29).

15 лютого 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Будь С.Л. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 5317, виданого 12.12.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. про стягнення на будівлю торгово-виробничої бази, загальною площею 944, 7 м.кв., що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Лугова, буд.70 та земельну ділянку площею 0, 1791 га - цільове призначення для розміщення торгово-виробничої бази, кадастровий номер :04:001:0119, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Рованці за рахунок коштів, отриманих від реалізації, задовільнити вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови є необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" N 606-XIV від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 статті 8 Закону України N 606-XIV від 21 квітня 1999 року сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. З частини 5 вказаної статті слідує, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження ( у даному випадку стягувача) державний виконавець має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, що є обов'язковою підставою для зупинення виконавчого провадження, а тому дії головного державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ Будь С.Л. щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження є правомірними та такими, що здійснені на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Закінчення виконавчого провадження регулюється статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини 1 вказаної статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3 1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.;14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що у даному випадку у державного виконавця відділу ДВС Луцького РУЮ не було жодної підстави, передбаченої статтею 49 Закону України №606-XIV від 21 квітня 1999 року для закінчення виконавчого провадження.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що виконавче провадження підлягало закінченню на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий документ - виконавчий напис № 5317 від 12.12.2008 року нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. не скасований.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні адміністративного позову про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП 40040600 від 15.02.2016 року та зобов'язання вчинити дії, слід відмовити.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП 40040600 від 15.02.2016 року та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 04 березня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук