Справа № 820/5006/15
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Справа № 820/5006/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2015р. по справі № 820/5006/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ"

до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області , Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування наказу, скасування податкових повідомлень-рішень, скасування податкової вимоги, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області, в якому просив суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області щодо внесення інформації (змін) до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит" внесених на підставі актів перевірки від 17.12.2014 року №9728/22-02/37399632, від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632, від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/3739963 2;

- зобов'язати Тернопільську ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вилучити з електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної базі результатів контрольно- перевірочної роботи АРМ "Аудит" внесених на підставі актів від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632, від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632, від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/3 73 9963 2;

- скасувати рішення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" від 22.09.2014р. №2469 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ"; від 29.01.2015 року №173 "Про проведення позапланової невиїзної перевірки"; від 17.04.2015р. №843 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ"; від 05.12.2014р. №3030 "Про проведення позапланової перевірки ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ";

- визнати протиправними дії Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області з проведення документальних позапланових перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ";

- визнати протиправними дії Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області зі встановлення висновків щодо порушення Позивачем вимог законодавства України, викладених в актах перевірки від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632 складених за результатами проведення перевірок ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ";

- скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № від 06.01.2015 року; №, від 02.03.2015 року; № від 15.10.2014 року № від 27.05.2015 року, № від 27.05.2015 року як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства України;

- скасувати податкову вимогу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у тернопільській області №6130-23 від 22.04.2015 року на суму 761 453,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем були проведені перевірки, за результатами яких складено акти, в яких не наведено жодних підстав для визначення нікчемними правочинів, укладених в межах спірних правовідносин між позивачем та підприємствами - контрагентами. За результатами даних перевірок податковим органом були винесені податкові повідомлення-рішення. Також позивач зазначив, що відповідачем внесені відомості до "інформаційних баз" на підставі актів перевірок. Позивач не погоджується з: діями податкового органу щодо підстав проведення перевірок (винесення наказів на перевірки), діями щодо проведення перевірок та зроблених висновків у актах перевірок, винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та внесенням відповідних змін до баз даних "Податковий блок", оскільки зазначені дії та прийняті рішення не відповідають чинному законодавству, через що вважає за необхідне визнати зазначені дії неправомірними, скасувати податкові повідомлення-рішення та зобов'язати податковий орган відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірок від 17.12.2014 року №9728/22-02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632, а також виключити з електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит" інформацію, що внесена на підставі актів перевірки від 17.12.2014 року №9728/22-02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року у справі № 820/5005/15 частково задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області про скасування наказу, скасування податкових повідомлень-рішень, скасування податкової вимоги, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язано Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області вилучити з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ «Аудит» інформацію, яка внесена на підставі актів перевірки від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632, від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632, від 30.09.2014 року № 7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/3 73 99632.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 06.01.2015 року №, від 02.03.2015 року №, від 15.10.2014 року №, від 27.05.2015 року №, від 27.05.2015 року №.

Скасовано податкову вимогу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 22.04.2015 року №6130-23.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача, Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (далі - ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ") зареєстровано як юридична особа (т.1 а.с.11), а також перебувало на час спірних правовідносин на податковому обліку у Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до виписки Головного управління статистики у Тернопільській області від 10.07.2014 року №05/3-12/248, видами діяльності ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" є роздрібна торгівля пальним; оптова торгівля твердими, рідкими, газоподібним паливом і подібними продуктами; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (т.1 а.с.12).

Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільською області було проведено декілька перевірок ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ", а саме:

- 30.09.2015 року позапланова документальна невиїзна перевірка ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Антарес" за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року;

- 17.12.2014 року позапланова документальна невиїзна перевірка ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Нафтова компанія Партнер" за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014р.;

- 12.02.2015 року документальна невиїзна перевірка ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ Азонтес" за період з 01.09.2014р. по 30.11.2014р., з ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" за період з 01.07.2014 р. по 31.08.2014р., з ТОВ "Атлантик-Гейзер" за період з 01.09.2014 р. по 30.09.2014р., з ТОВ "Нафтова компанія Партнер" за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р.;

- 05.05.2015 року документальна виїзна позапланова перевірка ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, зокрема правильності нарахування та повноти сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток за наслідками здійснення операцій з ТОВ «Донмас» за період з 01.10.2014р.. по 31.120.2014р. та з 01.12.2014р. по 31.12.2014р., з ТОВ «Тановер» за період з 01.11.2014р. по 30.11.2014р.

За результатами зазначених перевірок Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільською області складено, відповідні акти:

- від 30.09.2015 року №7273/22-01/37399632 (т.5 а.с.87-99), у висновках якого встановлено порушення ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за липень 2014 року у розмірі 676323,52 грн.

На підставі висновків зазначеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 року № (т.5 а.с. 107-108), яким зменшено суму грошового зобов'язання ПДВ із вироблених в Україні товарів в розмірі 845405 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 676324 грн. та штрафними фінансовими санкціями в розмірі 169081 грн.

- від 17.12.2014 року №9728/22-02/37399632 (т.1 а.с.180-198), у висновках якого встановлено порушення ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за липень 2014 року у розмірі 676323,52 грн.

На підставі висновків зазначеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.01.2015 року № (т.6 а.с. 63), яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів в розмірі 7223350,50 грн., в т.ч. за основним платежем 4815567 та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2407783,50 грн.

- від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632 (т.5 а.с.140-161), у висновках якого встановлено порушення ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" податку на додану вартість, що сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету в сумі 11396709 грн., в т.ч. за серпень 2014р. в сумі 64638 грн., за вересень 2014р. в сумі 5034750 грн., за жовтень 2014р. в сумі 5194351 грн., за листопад 2014р. в сумі 1102970 грн.

На підставі висновків зазначеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 02.03.2015 року № (т.6 а.с. 134), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в розмірі 17095063,50 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 11396709 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 5698854,50 грн.

- від 05.05.2015 року №3169/22-04/37399632 ( т.7 а.с.78), у висновках якого встановлено порушення ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податку на додану вартість всього в сумі 11177824 грн., в т.ч. за жовтень 2014р. в сумі 5236441 грн., за листопад 2014р. в сумі 3521550 грн., за грудень 2014р. в сумі 2419833 грн., а також встановлено порушення п. 22.1 ст. 22, п. 44.1 ст. 44, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податком на прибуток за 2014р. в сумі грн.

На підставі висновків зазначеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення: від 27.05.2015 року № (т.7 а.с. 150), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в розмірі 167667736 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 11177824 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 5588912 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ «Київ Ліквід Петролеум», ТОВ "Нафтова компанія Партнер", ТОВ «Азонтес», ТОВ "Антарес", ТОВ «Донмас», ТОВ «Тановер», позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналізуючи наведенні правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими документами. Такими документами Податковий кодекс України визначає податкові накладні.

Відповідно до положень п. 7.5.6 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 N 281/171/578/155, визначено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Згідно п. 7.5.7 зазначеної Інструкції, ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Пунктом 7.5.8 зазначеної інструкції, відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників. У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (покупець) та ТОВ "Антарес" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів від 01.07.2014 року №ДГ-0107-36 та додаткові угоди від 01.07.2014 року б/н, від 01.11.2014 року б/н (т.5 а.с.132-134). Згідно п. 1.1 зазначеного договору поставки визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору, також п. 4.2 зазначеного договору поставки визначено, що товар поставляється покупцю партіями, партіями протягом поточного місяця, в кількості та за ціною визначеною кожною додатковою угодою до договору, на умовах EXW-резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС-2010). П. 5.1 зазначеного договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому - передачі товару або інших документів.

На підставі п.1.1 договору зберігання від 01.07.2014 року №4213 (т.1 а.с.80) укладеного між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. ТОВ "Антарес" поставив товар (бензин автомобільній підвищеної якості А-95 Євро та А-95 Євро) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актами приймання - передачі нафтопродуктів, та виписало податкову накладну (т.5 а.с.135, 137).

На підтвердження прийняття для збереження поставленого товару ПАТ "Дніпронафтопродукт" складено акт приймання-передачі наданих послуг по договору збереження (т.1 а.с.81,89), протокол узгодження ціни (т.1 а.с.82).

При цьому позивач здійснив розрахунки у безготівковій формі.

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування у бухгалтерському обліку ПММ оборотно-сальдові відомості по бухгалтерському рахунку за липень 2014 року (т. 1 а.с.135).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 02.06.2014р. №ЗГ/ПЕ-02-06-14, укладеного між позивачем та ТОВ "Зелена Говерла" (т.1 а.с.97-99), від 08.07.2014 №92, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" (т.1 а.с.113-114), а також надано акти виконаних робіт щодо перевезення ПММ зазначеними перевізниками (т. 1 а.с.100-102,115), товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), заповнені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів) разом з паспортами якості (т.2 а.с.16-76).

Як встановлено під час судового розгляду, податкові накладні, виписані ТОВ "Антарес", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Антарес" включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за липень 2014р. (т.1 а.с.148-153), поданої до податкового органу.

Також, між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (покупець) та ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР" укладено декілька договорів поставки нафтопродуктів: від 01.08.2014 року №ДГ-00044, від 21.08.2014 року №ДГ-00133 (т.1 а.с.233,234,236,240) разом з відповідними додатковими угодами. Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору, також п. 4.2 зазначеного договору поставки визначено, що товар поставляється покупцю партіями, партіями протягом поточного місяця, в кількості та за ціною визначеною кожною додатковою угодою до договору, на умовах EXW- резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС-2010). П. 5.1 зазначеного договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому-передачі товару або інших документів.

На підставі п.1.1 договору зберігання від 01.07.2014 року №4213 (т.1 а.с.80), укладеного між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР" поставив товар (бензин автомобільній підвищеної якості А-95 Євро та А-95 Євро) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актами приймання-передачі нафтопродуктів та виписало податкові накладні (т.1 а.с.235,237,238,246-247).

На підтвердження прийняття для збереження поставленого товару ПАТ "Дніпронафтопродукт" складено акт приймання-передачі наданих послуг по договору збереження (т.1 а.с.83,91), протокол узгодження ціни (т.1 а.с.84).

При цьому позивач здійснив розрахунки у безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т.1 а.с.128-130).

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування у бухгалтерському обліку ПММ оборотно - сальдові відомості по бухгалтерському рахунку за серпень 2014 року (т. 1 а.с.136).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 02.06.2014р. №ЗГ/ПЕ-02-06-14, укладеного між позивачем та ТОВ "Зелена Говерла" (т.1 а.с.97-99), від 08.07.2014 №92, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" (т.1 а.с.113-114,124), від 02.08.2014 року №1-0208-14, укладено між позивачем та ПП "Капрайя" (т.1 а.с. 124-125), а також надано акти виконаних робіт щодо перевезення ПММ зазначеними перевізниками (т. 1 а.с.103-105,117, 126), товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), заповнені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), разом з відповідними паспортами якості (т.4 а.с.34-250, т.5 а.с.1-85).

Як встановлено під час судового розгляду, податкові накладні, виписані ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "НАФТОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР" включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за серпень 2014р. (т.1 а.с.154-158), поданої до податкового органу.

Також, між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (покупець) та ТОВ «Азонтес» укладено декілька договорів поставки нафтопродуктів від 22.09.2014р. №НП-265, від 01.10.2014р. №НП-297, від 20.10.2014р. №НП-333, від 21.10.2014р. №НП-354 (т.5 а.с.185-192,197, 199, 201, 203,205,207) разом з відповідними додатковими угодами. Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору, також п. 4.2 зазначеного договору поставки визначено, що товар поставляється покупцю партіями, партіями протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеною кожною додатковою угодою до договору, на умовах EXW-резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС-2010). П. 5.1 зазначеного договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому - передачі товару або інших документів.

На підставі п.1.1 договору зберігання від 01.07.2014 року №4213 (т.1 а.с.80) укладеного між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. ТОВ "«Азонтес» поставив товар (бензин автомобільній підвищеної якості А 95 Євро та паливо дизельне підвищеної якості (Євро)) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актами приймання-передачі нафтопродуктів та виписало податкові накладні, та розрахунок коригувань у зв'язку з поверненням ПММ (т.5 а.с.196, 198,200,202,204,206,209-219).

На підтвердження прийняття для збереження поставленого товару ПАТ "Дніпронафтопродукт" складено акт приймання-передачі наданих послуг по договору збереження (т.1 а.с.87,95), протокол узгодження ціни (т.1 а.с.88).

При цьому позивач здійснив розрахунки у безготівковій формі.

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування у бухгалтерському обліку ПММ оборотно-сальдові відомості по бухгалтерському рахунку за жовтень 2014 року (т. 1 а.с.137,138).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 02.06.2014р. №ЗГ/ПЕ-02-06-14, укладеного між позивачем та ТОВ "Зелена Говерла" (т.1 а.с.97-99), від 08.07.2014 №92, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" (т.1 а.с.113-114,124), від 02.08.2014 року №1-0208-14, укладено між позивачем та ПП "Капрайя", а також надано акти виконаних робіт щодо перевезення ПММ зазначеними перевізниками (т. 1 а.с.103-105,117, 126),товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), заповнені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), разом з відповідними паспортами якості, товарно-транспортні накладні (т.2 а.с.77-250, т. 3 а.с. 1-250, т.4 а.с.1-33).

Як встановлено під час судового розгляду, що податкові накладні, виписані ТОВ «Азонтес», відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Азонтес» включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за вересень-жовтень 2014р. (т.1 а.с.165-170), поданої до податкового органу.

Також, між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (покупець) та ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» укладено договір поставки нафтопродуктів від 01.07.2014р. №145/14-П (т.5 а.с.178,179,181) разом з відповідними додатковими угодами. Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору, також п. 4.2 зазначеного договору поставки визначено, що товар поставляється покупцю партіями, партіями протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеною кожною додатковою угодою до договору, на умовах EXW-резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС-2010). П. 5.1 зазначеного договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому - передачі товару або інших документів.

На підставі п.1.1 договору зберігання від 01.07.2014 року №4213 (т.1 а.с.80) укладеного між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» поставив товар (газ вуглеводневий скраплений) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів та виписало податкову накладну (т.5 а.с.180, 183).

На підтвердження прийняття для збереження поставленого товару ПАТ "Дніпронафтопродукт" складено акт приймання-передачі наданих послуг по договору збереження, протокол узгодження ціни.

При цьому позивач здійснив розрахунки у безготівковій формі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (т.5 а.с.184).

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування у бухгалтерському обліку ПММ оборотно-сальдові відомості по бухгалтерському рахунку за серпень 2014 року (т. 1 а.с.134).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 02.06.2014р. №ЗГ/ПЕ-02-06-14, укладеного між позивачем та ТОВ "Зелена Говерла" (т.1 а.с.97-99), від 08.07.2014 №92, укладеного між позивачем та ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" (т.1 а.с.113-114,124), а також надано акти виконаних робіт щодо перевезення ПММ зазначеними перевізниками (т. 1 а.с.103-105,117), товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), заповнені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), разом з відповідними паспортами якості (т.1 а.с.248-250, т. 2 а.с. 1-76).

Як встановлено під час судового розгляду, що податкові накладні, виписані ТОВ «Київ Ліквід Петролеум», відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за липень 2014р. (т.1 а.с.154-158), поданої до податкового органу.

Також, між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (покупець) та ТОВ «Донмас» (постачальник) укладені договори поставки нафтопродуктів від 01.10.2015р. № ДГ-00022, від 20.10.2014р. № ДГ-00055, 21.10.2015р. №ДГ-00076 (т.7 а.с.154-156) разом з відповідними додатковими угодами.

Також судом встановлено з матеріалів справи, що між позивачем та ТОВ «Тановер» укладені договори поставки нафтопродуктів від 07.11.2014р. №ТА-0050, від 21.11.2014р. №ТА-0071 (т.7 а.с.157-158,160, 162,164,166, 168) разом з відповідними додатковими угодами.

Згідно п. 1.1 зазначених договорів поставки визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору, також п. 4.2 зазначених договорів поставки визначено, що товар поставляється покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною визначеною кожною додатковою угодою до договору, на умовах резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів. П. 5.1 зазначених договорів передбачено, що покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому - передачі товару або інших документів.

На підставі п.1.1 договору зберігання від 01.07.2014 року №4213 (т.1 а.с.80) укладеного між ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. ТОВ «Донмас» поставив товар (бензин автомобільній підвищеної якості А-95 Євро та А-92 Євро, а також паливо дизельне підвищеної якості (Євро)) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів, листом щодо передання нафтопродукції зберігачеві позивача та виписало податкову накладну (т.7 а.с.163, 165, 167, 169-171, 174-176).

Також на підставі зазначеного договору збереження ТОВ «Тановер» поставив товар (бензин автомобільній підвищеної якості А-95 Євро та А-92 Євро, та паливо дизельне підвищеної якості (Євро)) зберігачу позивача ПАТ "Дніпронафтопродукт", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів та виписало податкову накладну (т.7 а.с.159,161, 173).

На підтвердження прийняття для збереження поставленого товару ПАТ "Дніпронафтопродукт" складено акт приймання-передачі наданих послуг по договору збереження, протокол узгодження ціни (т.1 а.с. 37-40).

При цьому позивач здійснив розрахунки у безготівковій формі.

Також позивачем надано на підтвердження оприбуткування у бухгалтерському обліку ПММ оборотно-сальдові відомості по бухгалтерському рахунку за жовтень, листопад 2014 року, відповідно (т. 7 а.с.54-60, т.8 а.с.48-59).

На підтвердження транспортування зазначених ПММ позивачем надано договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 02.06.2014р. №ЗГ/ПЕ-02-06-14, укладеного між позивачем та ТОВ "Зелена Говерла" (т.7 а.с.49-50), а також надано акти виконаних робіт щодо перевезення ПММ зазначеними перевізниками (т. 7 а.с.51-53, 245-250, т. 8 а.с.1-5), товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), заповнені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), разом з відповідними паспортами якості (т. 8 а.с.122-250, т.10 а.с.1-134).

Як встановлено під час судового розгляду, що податкові накладні, виписані ТОВ «Донмас» та ТОВ «Тановер» відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «Донмас» та ТОВ «Тановер» включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за жовтень ти листопад 2014р., відповідно (т.7 а.с.66-77), поданої до податкового органу.

Таким чином, ТОВ «Київ Ліквід Петролеум», ТОВ "Нафтова компанія Партнер", ТОВ «Азонтес», ТОВ "Антарес", ТОВ «Донмас», ТОВ «Тановер», ТОВ "Зелена Говерла", ПАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "ТД "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", ПП "Капрайя" виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Прометей Х" прийняло ПММ та послуги за цими договорами, які відображені у податковому ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" та бухгалтерському обліку позивача.

Також, на підтвердження подальшої реалізації придбаних у ТОВ «Київ Ліквід Петроліум», ТОВ "Нафтова компанія Партнер", ТОВ «Азонтес», ТОВ "Антарес", ТОВ «Донмас», ТОВ «Тановер» ПММ в період липень - грудень 2014 року позивачем надано договори оренди АЗС у ТОВ "Тернопіль-нафта ЛТД", ПАТ "АВІАС ПЛЮС", товарно-транспортні накладні, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), складені відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуск і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, форма №1-ТТН (нафтопродуктів), сертифікати якості ПММ, змінні звіти по АЗС (т.1 а.с.139-147, т.7 а.с.177-188, 41-48, т.8 а.с. 60).

Також підтвердження якості придбаного товару у зазначених контрагентів - постачальників позивачем надано сертифікати відповідності на придбані ПММ (т.1 а.с.60-79, т.8 а.с.6-19).

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" матеріально-технічних ресурсів, що підтверджується договорами оренди автозаправних станцій, специфікаціями до договорів, актами приймання передачі (т.7 а.с.177-188, т.5 а.с.239-250, т. 6 а.с.1-4), а також наявного персоналу, що підтверджується відповідними наказами та штатним розписом (т. 7 а.с. 210-244, т. 8 а.с. 20-24), свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - роздрібної торгівлі паливом та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ "ПОСЕРЕДНИК-ЕЛІТ" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару, виконаних робіт та наданих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

В апеляційній скарзі відповідач відповідач посилався на лист ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 23.09.2014 №26772/7/223 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Нафтова компанія Партнер» щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за період серпень 2014 року», лист ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.12.2014 №39235/7/04-64-22-03-09 щодо про неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Азонтес» та податкову інформацію ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області від 14.01.2015 р. за №7/05-66/15-01/37086680, від 06.02.2015 р. за №3/05-66/15-01/37086680 щодо неможливості підтвердження обліку господарських операцій ТОВ «Донмас».

Вказана податкова інформація слугувала підставою для висновків про неправомірне формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Нафтова компанія Партнер», ТОВ «Азонтес» та ТОВ «Донмас».

Проте, дані посилання апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими та такими що не можуть слугувати безспірним та об'єктивним доказом того, що господарська операція між позивачем та його контрагентами не відбувалась.

Так, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Позивач не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

З врахуванням наведеного, надання платником податків контролюючому органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат в період з липня 2014р. по грудень 2014р. та сум валових витрат в період з жовтня 2014р. по грудень 2014р., відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.01.2015 року №, від 02.03.2015 року №, від 15.10.2014 року №, від 27.05.2015 року №, від 27.05.2015 року № є незаконними та підлягають скасуванню в повному обсязі, а отже і підлягає скасуванню податкова вимога № від 22.04.2015 року №6130-23 в розмірі 44993,15 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині зобов'язання Тернопільську ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вилучити з електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит" внесених на підставі актів від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 Податкового кодексу України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України випливає, що: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в рішенні від 09.12.14 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області про визнання протиправними бездіяльності і дій та зобов'язання вчинити дії.

Висновки, викладені у зазначених актах, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 11 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Тернопільську ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вилучити з електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит" внесених на підставі актів від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632 прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та постанова в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2015р. по справі № 820/5006/15 скасуватискасувати в частині зобов'язання Тернопільську ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області та ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вилучити з електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит" внесених на підставі актів від 17.12.2014 року №9728/22- 02/37399632; від 12.02.2015 року №849/22-01/37399632; від 30.09.2014 року №7273/22-01/37399632, від 05.05.2015 року №3169/02-04/37399632.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Бондар В.О.
Повний текст постанови виготовлений 04.03.2016 р.