Справа № 807/883/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Справа № 876/11924/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача -Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, в якому (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив визнати неправомірними дії щодо припинення нарахування та виплати різниці у заробітній платі йому як посадовій особі митного посту "Чоп - залізничний" Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України з моменту введення в дію наказу Чопської митниці Міндоходів "Про особовий склад" № 93-о від 19 лютого 2014 року та зобов'язати здійснити перерахунок, нарахування та виплату різниці у заробітній платі у період з 20 лютого 2014 року по 31 березня 2015 року та відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що внаслідок переведення у лютому 2014 року позивача з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Чоп- залізничний» Чопської митниці Міндоходів на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного посту «Чоп-залізничний» Чопської митниці Міндоходів характер роботи у нього не змінився, а посадові обов'язки було лише збільшено (а не змінено), Таким чином, фактично відбулося переміщення позивача в інший структурний підрозділ, а не переведення його на іншу роботу чи зміна раніше укладеного трудового договору (про що чітко зазначено у листі самої Державної фіскальної служби України від 04.03.15 №4546/6/99-99-05-02-03-15), а тому суд першої інстанції помилково та безпідставно вважав, що внаслідок проведення реорганізації митного посту «Чоп-залізничний» і переведення його з відділу митного оформлення №1 до відділу митного оформлення №2 відбулася також зміна його трудових функцій. Такі висновки суду також спростовані наявними і матеріалах справи листами Міністерства соціальної політики від 12.06.14 №217/13/116-14 і від 17.09.14 №10562/0/14-14/13, Міністерства доходів і зборів від 23.06.14 №17/99-99- 05-03-01-17, Державної фіскальної служби України від 04.03.15 №4546/6/99-99-05- 02-03-15 та Закарпатською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері від 02.11.14 №61-2016-1951 вих 14. Згідно з цими ж листами внаслідок згаданої реорганізації митниці відбулася тільки зміна назви структурного підрозділу, назви посади і виду структурного підрозділу (з відділу на сектор), а не зміна істотних умов праці й трудових функцій працівників митниці. Отже, внаслідок оскаржуваних дій відповідача ОСОБА_1 щомісячно недотримував грошові кошти в значній сумі, а діючі умови оплати праці позивача перейшли в бік погіршення. Ст.103 КЗпП України передбачає, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Разом з тим, відповідач у порушення вказаної вимоги не повідомив позивача про зміну діючих умов праці в бік погіршення. Таким чином, дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати з 20 лютого 2014 року різниці у заробітній платі ОСОБА_1 є беззаперечно протиправними, а тому всі позовні вимоги (у тому числі і по відшкодуванню моральної шкоди) підлягають до задоволення. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача (апелянта) - ОСОБА_2 у судове засідання 09 березня 2016 року не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у судовому засіданні 24 лютого 2016 року підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, просить розглядати справу у його відсутності.

Тому з врахуванням вищенаведеного суд, відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 04 червня 2013 року позивач працював на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів.

29 жовтня 2013 року Чопська митниця попередила позивача про те, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" № 597 від 07 серпня 2013 року та Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" № 268 від 09 березня 2006 року відбулася зміна істотних умов праці, а саме: системи, розмірів оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці. З даним попередженням позивач ознайомлений особисто, що підтверджується його підписом.

16 грудня 2013 року позивача переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чоп - залізничний".

Чопська митниця 16 грудня 2013 року прийняла наказ № 499 "Перелік змін № 1 до організаційної структури" Чопської митниці Міндоходів, "Перелік змін № 2 до штатного розпису на 2013 рік" Чопської митниці Міндоходів.

24 січня 2014 року Чопська митниця прийняла наказ № 28 "Про введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів".

Як встановлено судом першої інстанції, 06 лютого 2014 року згідно зі ст. 49-2 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників відповідача, позивача попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України та запропоновано вакантну посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів, з якою він погодився, що підтверджується його особистим підписом.

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 у зв'язку із зміною істотних умов праці, на підставі особистої заяви, відповідно до Наказу № 93-о від 19 лютого 2014 року переведений на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів.

01 лютого 2015 року відповідно до Наказу № 147-о від 30 січня 2015 року позивач звільнений з вказаної посади та призначений в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний" Закарпатської митниці ДФС України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Наказу від 19 лютого 2014 року № 93-0 ОСОБА_1 з 20 лютого 2014 року переведено на іншу посаду, у процесі чого відбулась зміна трудових обов'язків та виконуваної роботи, а тому відповідач правомірно припинив виплату позивачу різниці у заробітній платі. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то такі з огляду на приписи ч. 2 ст. 22 КАС України розглядаються у взаємозв'язку з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а саме: про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Оскільки у процесі судового розгляду не встановлено протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Як вбачається зі матеріалів справи, предметом спору у даній справі є припинення виплати позивачу під час проходження публічної служби коштів згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" № 597 від 07 серпня 2013 року, якою працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати. При цьому право на отримання різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії) мають працівники, які до і після прийняття цієї Постанови перебувають на тій же посаді відповідно до трудової угоди.

Наказом Чопської митниці від 24 січня 2014 року № 28 введено в дію штатний розпис на 2014 рік, у зв'язку з чим відбулися зміни істотних умов праці, а саме: система, розміри оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці.

Відповідно до Організаційної структури Чопської митниці, затвердженої Міністерством доходів і зборів України 03 жовтня 2013 року, до структурного підрозділу Митний пост "Чоп - залізничний" входили відділи митного оформлення, а саме: № 1, № 2, № 3, № 4 та сектор митного оформлення № 1 (міжнародних поштових та експрес відправлень), працівники яких здійснювали митний контроль як на вантажному напрямку, так і на пасажирському напрямку.

Станом на 01 січня 2014 року до Організаційної структури Чопської митниці внесено зміни в частині структурного підрозділу Митний пост "Чоп - залізничний", а саме: створено відділи митного оформлення № 1, № 2 та № 3 (міжнародних поштових та експрес відправлень), з яких один відділ митного оформлення здійснював митний контроль на вантажному напрямку, а інший - митний контроль на пасажирському напрямку.

Таким чином, з 01 січня 2014 року змінено структуру митного поста "Чоп - залізничний", зазначена реорганізація супроводжувалась зміною трудових обов'язків позивача.

Відповідно до Посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів, яка затверджена 25 лютого 2014 року, визначено додаткові обов'язки позивача, які попередньо були відсутні згідно з Посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Чоп - залізничний", затвердженої 16 грудня 2013 року.

Зокрема, до додаткових обов'язків позивача віднесено: реалізація заходів з управління ризиками під час митного контролю та оформлення при переміщенні товарів і транспортних засобів через митний кордон України (п.2.1.2), здійснення обміну електронною інформацією між Укрзалізницею та іншими перевізниками про товари, прийняті ними до перевезення на митну територію України (п.2.2.1.1), реалізація заходів системи раннього попередження виникнення надзвичайних ситуацій у зоні діяльності митного посту (п.2.2.1.4), виконання митних формальностей щодо товарів, які переміщуються через митний кордон України уповноваженими економічними операторами (п.2.2.1.5), виконання спрощених митних процедур відповідно до Митного кодексу України та Рамкових стандартів безпеки та спрощення міжнародної торгівлі (п.2.2.1.6), здійснення державного контролю нехарчової продукції (п.2.2.1.25), виконання митних формальностей щодо комплектних об'єктів (п.2.2.2.7), здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України для забезпечення участі підрозділів Збройних Сил України у проведенні на території України (за межами України) міжнародних військових навчань (п.2.2.6.2), сприяння митному оформленню товарів і транспортних засобів, що надходять на митну територію України для потреб Чорноморського флоту Російської Федерації, тимчасово розташованого на території України (п.2.2.6.3).

Таким чином, зміна структури і штатного розпису супроводжувалась і зміною трудових функцій позивача, що можна вважати зміною посади, та є підставою для переведення працівника.

Питання заробітної плати позивача регламентувалось Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" № 268 від 09 березня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" № 597 від 07 серпня 2013 року (набула чинності 10 вересня 2013 року) внесено зміни до Постанови № 268.

П.2 Постанови №597 передбачає, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Таким чином, право на отримання різниці між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії) мають працівники, які до і після прийняття даної Постанови перебувають на тій же посаді відповідно до трудової угоди.

Переведення на іншу роботу - це будь-яка зміна трудової функції (спеціальності, кваліфікації чи посади) працівника, місця роботи, а також обумовлених угодою сторін умов трудового договору, що не були викликані змінами в організації виробництва і праці.

Отже, п.2 вказаної Постанови працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати, разом з тим, цим нормативно-правовим актом було обмежено надання цих гарантій періодом перебування на тій же самій посаді, яку працівник обіймав на дату набрання чинності Постанови № 597. Зокрема, оплата праці працівникам відповідача здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а розмір відповідних асигнувань визначається на підставі чинних нормативно правових актів з питань оплати праці.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно з ч.1 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року № 9 переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Підстави припинення трудового договору визначені ст.ст. 36 - 41,45 КЗпП України. Серед них немає такої підстави, як переведення працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, передбачене ч.1 ст.32 КЗпП України.

Оскільки таке переведення не є підставою для припинення трудового договору, йдеться про зміну раніше укладеного трудового договору, що передбачає зміну трудових обов'язків, виконуваної роботи, посади при фактичному продовженні трудових правовідносин.

В силу вимог ч.3 ст.32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом від 19 лютого 2014 року № 93-о позивача з 20 лютого 2014 року переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний", відповідно до ст. 32 КЗпП України.

Трудовий договір позивача оформлено у вигляді Наказу Чопської митниці від 19 лютого 2014 року № 93-о про призначення на іншу посаду та заяви позивача про надання згоди на це призначення.

Враховуючи наведене, позивачу правомірно виплачувалась різниця між заробітною платою до переведення його на іншу посаду (на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів), у зв'язку із зміною істотних умов праці, а саме: до 20 лютого 2014 року.

У зв'язку з переведенням на іншу посаду ОСОБА_1 припинено виплату доплат, передбачених п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" № 597 від 07 серпня 2013 року.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у інформаційних листах Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10.11.2014 року № 01-13/1467, Міністерства доходів і зборів України від 11.01.2014 року № 339/7/99-99-05-02-01-17 та Міністерства соціальної політики України від 12.06.2014 року № 217/13/116-14 вказано, що різниця у заробітній платі виплачується працівникам за посадою, займаною відповідно до нових умов оплати праці, затверджених Постановою № 597 до того часу, поки вони працюють на займаній посаді і не виплачується у разі переведення його із займаної посади на іншу посаду.

Разом з тим, у листі Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10.11.2014 року № 01-13/1467 вказано, що працівники, які наказом Чопської митниці (за їх згодою) були переведені на посади в новоутворені структурні підрозділи не мають права на доплату, передбачену п.2 Постанови № 597, оскільки переведення працівника в розумінні ч.1 ст.32 КЗпП України необхідно кваліфікувати як укладення нової трудової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.114 КЗпП України при переведенні працівника на іншу постійну нижчеоплачувану роботу за працівником зберігається його попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення.

Оскільки ОСОБА_1 з часу прийняття Постанови № 597 та до 20 лютого 2014 року перебував на тій же посаді та виконував роботу, передбачену трудовим договором, то йому виплачувалась різниця між заробітною платою (без премії) визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачу правомірно виплачувалась різниця між заробітною платою до переведення його на іншу посаду (на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп - залізничний"), у зв'язку із зміною істотних умов праці, а саме: до 20 лютого 2014 року, та погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо припинення виплати різниці у заробітній платі позивачу з 20 лютого 2014 року, оскільки з цього часу відбулася зміна трудових обов'язків, виконуваної роботи позивача, пов'язаної з його переведенням на іншу посаду.

Колегія суддів вважає також правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та витрат на правову допомогу, оскільки у зв'язку з вищенаведеними обставинами відсутні підстави для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року у справі № 807/883/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 09 березня 2016 року.