Справа № 803/163/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 803/163/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника відповідача Цьось Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.02.2016 року, яким притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 у званні солдата на посаді водія зенітного ракетного взводу танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 .

10.02.2016 року близько 14 години, перебуваючи в казармі танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 , позивач почав зазнавати утиски від командира танкового батальйону ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим позивач попросив свого командира заспокоїтись та покинув розташування казарми, направився до оперативного чергового в/ч НОМЕР_1 , якому доповів про те, що командир танкового батальйону перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після 15 години командир в/ч НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 запросив позивача до себе в кабінет, де в присутності юриста військової частини майора ОСОБА_4 за неповагу до свого командира наклав на нього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. На думку позивача, зазначене стягнення було накладено за те, що останній дозволив собі висловити припущення про перебування командира танкового батальйону ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, відтак притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає протиправним та просить його скасувати.

В судовому засіданні 01.03.2016 року позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є нічим іншим, як актом переслідування його з боку командування військової частини.

В судове засідання 03.03.2016 року позивач не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.44).

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач позовних вимог не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до вимог статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України рядовий зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. Пояснив, що 10.02.2016 року командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 в присутності помічника командира частини з правової роботи начальника юридичної групи майора юстиції ОСОБА_4 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог статей 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: за неповагу до осіб старших за військовим званням (майора юстиції ОСОБА_4 та полковника ОСОБА_3 ). Додатково зазначив, що відповідно до вимог статті 35 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України наказ може бути відданий як в усній формі, так і письмово. У зв`язку з тим, що усі обставини факту правопорушення були з`ясовані, то службове розслідування з даного приводу не проводилось, а дисциплінарне стягнення було накладено усно, про що зроблено відповідний запис у службовій картці ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнала з підстав, наведених у письмових запереченнях, та просила у задоволенні позову відмовити повністю. Додатково наголосила, що 10.02.2016 року на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани саме за неповагу до командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 та майора юстиції ОСОБА_4 , а не як зазначає позивач за факт його звернення про алкогольне сп`яніння командира танкового батальйону солдата ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 у званні солдата на посаді водія зенітного ракетного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 за контрактом.

10.02.2016 року командиром в/ч польова пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 усно оголошено наказ позивачу, яким на останнього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог статей 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про що зроблений відповідний запис у службовій картці ОСОБА_1 (а.с.33).

В судовому засіданні встановлено, що вищезазначене дисциплінарне стягнення накладено на ОСОБА_1 за неповагу до командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 та помічника командира частини з правової роботи начальника юридичної групи майора юстиції Багдасарова Є.Л., тобто до осіб старших за військовим званням.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статей 9, 16 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із статтею 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Як передбачено статтею 49 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статті 128 Статуту внутрішньої служби рядовий (матрос) зобов`язаний, зокрема, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Згідно із статтею 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

З наданих в судовому засіданні 01.03.2016 року позивачем пояснень слідує, що 10.02.2016 року у розташуванні казарми танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та командиром танкового батальйону солдатом ОСОБА_2 , який на думку позивача перебував у стані алкогольного сп`яніння, відбувся словесний конфлікт, після чого позивач покинув розташування казарми танкового батальйону та направився до чергового в/ч НОМЕР_1 , щоб зареєстрували його звернення про факт алкогольного сп`яніння командира танкового батальйону солдата ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 03.03.2016 року допитаний як свідок помічник чергового частини ОСОБА_5 зазначив, що 10.02.2016 року близько 14 години до чергової частини ввірвався ОСОБА_1 , не представившись, почав кричати, що його принижує солдат ОСОБА_2 , вимагав зареєструвати його звернення, у зв`язку з чим ним було викликано патрульну службу (резервну службу). Дані обставини також підтверджуються копіями рапортів посильних по штабу, а саме: солдата ОСОБА_6 , солдата ОСОБА_7 (а.с.34-36).

Для з`ясування всіх обставин даного конфлікту командир в/ч НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 запросив ОСОБА_1 до себе в кабінет, куди також і викликав помічника командира частини з правової роботи начальника юридичної групи майора юстиції ОСОБА_4 , в присутності яких позивач поводив себе нетактовно, емоційно, надмірно жестикулював, кричав, ображав честь і гідність офіцерів, присутніх в кабінеті, тобто виражав неповагу до полковника ОСОБА_3 та майора юстиції ОСОБА_4 , у зв`язку з чим командир в/ч НОМЕР_1 , враховуючи попередню поведінку позивача, усно наклав на останнього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Крім того, помічник командира частини з правової роботи ОСОБА_4 нагадав позивачу про його обов`язки військової служби та про відповідальність у разі їх невиконання. Однак, позивач продовжував вести себе емоційно, нетактовно, у зв`язку з чим полковник ОСОБА_3 викликав військову службу правопорядку (чергову резервну групу), в супроводі якої ОСОБА_1 був направлений на медичне освідування у відповідний заклад на предмет його емоційного збудження. Про вказані обставини засвідчив в судовому засіданні 03.03.2016 року допитаний як свідок командир частини з правової роботи ОСОБА_4 .

Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста (а.с.5), ОСОБА_1 10.02.2016 року був тверезий, показники алкотесту 0,00 проміле.

Таким чином, факт прояву ОСОБА_1 неповаги до командира та старших за військовим званням військовослужбовців, недодержання правил військової ввічливості та поведінки знайшов своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом збройних сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статей 1-5 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Як передбачено статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно із статтею 49 Дисциплінарного статуту на рядових (матросів) військової служби за контрактом, можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос); ж) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Порядок накладення та порядок виконання дисциплінарних стягнень визначено статями 83-102 Дисциплінарного статуту.

Так, статтями 83 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статей 97-98 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується, зокрема, офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

З аналізу вищезазначених правових норм слідує, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну, командир може накласти лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені Дисциплінарним статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира. Рішення про накладення дисциплінарного стягнення може оголошуватись військовослужбовцю в письмовому та в усному порядку.

Відповідно до статті 106 Дисциплінарного статуту усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця.

Таким чином, в ході судового розгляду, зокрема і показами свідків, підтверджено, що позивач 10.02.2016 року проявив неповагу до командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та помічника командира частини з правової роботи майора юстиції ОСОБА_4 , чим порушив вимоги статей 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, а тому його цілком обґрунтовано було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Суд критично розцінює доводи позивача про те, що солдат ОСОБА_2 10.02.2016 року перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно з витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (а.с.32), останньому 10.02.2016 року було надано вихідний день. Разом з тим зазначені обставини жодним чином не впливають на суть досліджуваних правовідносин та не виправдовують поведінку ОСОБА_1 по відношенню до інших військовослужбовців.

Водночас неознайомлення позивача зі своєю особовою карткою не спростовує факт вчинення ним дисциплінарного проступку та як наслідок законність рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Крім того, суд не бере до уваги подані 03.03.2016 року позивачем письмових пояснень та документів, зокрема, рапортів та стенограм тощо, оскільки вони не є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення останньому суворої догани, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Дисциплінарним статутом, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 09 березня 2016 року.