Справа № 809/1536/13-а
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 809/1536/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю сторін:

представника позивача: Хоптія М.В.,

представника відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області: не прибув,

представника відповідача - ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції: Дем'яніва П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z"

до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z" (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі - відповідачі) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Демянівим П.Б. та головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. 17.04.2013 року і 01.04.2013 року протиправно, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження ВП № 28135057, ВП № 31186809, ВП № 30258402 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 30258402, ВП № 26074967, ВП № 28135057, ВП № 31186809.

Вважає протиправними дії відповідачів щодо винесення постанов про прийняття до виконання виконавчого провадження ВП № 28135057, ВП № 31186809, ВП № 30258402 від 17.04.2013 року та постанов про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 30258402, ВП № 26074967, ВП № 28135057, ВП № 31186809 від 01.04.2013 року і просить суд визнати такі дії відповідачів неправомірними та скасувати вказані постанови.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою. (а.с. 145).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача - ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив. Просив в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи вищевикладене, а також наявність у матеріалах справи достатніх доказів, необхідних для вирішення справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача - ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську винесено вимоги за № Ю-313/4у від 09.03.2011 року про стягнення з ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" в користь УПФУ в м. Івано-Франківську недоїмки зі страхових внесків, фінансові санкції в сумі 26 173,25 грн., за № Ю-131/1у від 06.06.2011 року про стягнення з ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" в користь УПФУ в м. Івано-Франківську недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 4 494,05 грн., за № Ю-131/3у від 05.09.2011 року про стягнення з ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" в користь УПФУ в м. Івано-Франківську недоїмки зі сплати єдиного внеску та штрафу в загальній сумі 8 835,43 грн. та за № Ю-131/7у від 05.01.2012 року про стягнення з ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" в користь УПФУ в м. Івано-Франківську недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафу та пені в загальній сумі 11 397,84 грн. (а.с. 79 - 82).

17.04.2013 року головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Демянів П.Б. виніс постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 28135057 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № 131/1у від 06.06.2011 року. (а.с. 18).

17.04.2013 року головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Демянів П.Б. виніс постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 30258402 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ю-131/3у від 05.09.2011 року. (а.с. 20).

17.04.2013 року головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Демянів П.Б. виніс постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 31186809 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ю-131/7у від 05.01.2012 року. (а.с. 22).

01.04.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. винесено постанови ВП № 30258402 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 883,54 грн., ВП № 26074967 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 617,33 грн., ВП № 28135057 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 449,41 грн. та ВП № 31186809 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 139,78 грн. (а.с. 10, 12, 14, 16).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - рішення).

Відповідно частини 1, 2 статті 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно частини 1 статті 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону, встановлені обов'язки і права державних виконавців, згідно частини 1, якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно частини 2 цієї статті Закону, державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу (частина 2 статті 17).

Частиною 1 статті 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно частини 1 статті 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 5 статті 28 Закону України встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

Як вже встановлено судом, постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження № 31186809 від 17.04.2013 року та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 31186809 від 01.04.2013 року винесені на підставі вимоги УПФУ в м. Івано-Франківську про сплату боргу за № Ю-131/7у від 05.01.2012 року, а постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 26074967 від 01.04.2013 року винесено на підставі вимоги УПФУ в м. Івано-Франківську про сплату боргу за № Ю-313/4у.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2015 року у справі № 809/1535/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z" до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, позов задоволено частково. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 04.01.2011 року №Ю-313/3 про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z" недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 23 354,41 грн. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 09.03.2011 року № Ю-313/4у в частині застосування фінансових санкцій (штрафу) на суму 13 975,37 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 05.01.2012 року №Ю-131/7у в частині донарахування недоїмки зі сплати страхового внеску на суму 1 800,28 грн. Визнано недійсною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 02.02.2012 року №Ю-131/8у в частині донарахування недоїмки зі сплати страхового внеску на суму 2 592,40 грн. (а.с. 110 - 111).

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2013 року визнано недійсними та скасовано, зокрема, вимоги за № Ю-131/7у від 05.01.2012 року та за № Ю-313/4у від 09.03.2011 року, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження № 31186809 від 17.04.2013 року та постанов про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 26074967 та у ВП № 31186809 від 01.04.2013 року є обгрунтованими, а позов в цій частині таким, що підлягає до задоволення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов про прийняття до виконання виконавчого провадження № 28135057 та № 30258402 від 17.04.2013 року та постанов про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 30258402, ВП № 28135057, суд зазначає, що вказані постанови прийнятий на підставі, у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а заявлені позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Про прийняття до виконання виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ВП № 31186809 від 17.04.2013 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Про стягнення з боржника виконавчого збору головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ВП № 26074967 та ВП № 31186809 від 01.04.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 07.03.2016 року.