Справа № 816/4204/15
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 р. Справа № 816/4204/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі № 816/4204/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут", звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 12.06.2015 року № /1535.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі №816/4204/15 вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі №816/4204/15 відповідач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Позивач вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі №816/4204/15 прийнята

Розглянувши матеріали справи,заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія суддів встановила, що підставою прийняття оскаржуваного повідомлення - рішення був акт перевірки позивача працівниками відповідача № 671/16-03-22-02-12/32682703 від 28 травня 2015 року, в якому зроблені висновки про порушення вимог підпункту "а" пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого зменшено залишок від'ємного значення в ряд. 24 декларації (скороченої), яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у загальній сумі 1 401 803 грн. в т. ч.:

за жовтень 2014 р. в сумі 748 105 грн. (внаслідок зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, ряд. 18);

за листопад 2014 р. в сумі 332 038 грн. (внаслідок збільшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, ряд. 19);

за грудень 2014 р. в сумі 321 660 грн. (внаслідок збільшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду, ряд. 19).

Зазначені порушення, на думку відповідача, мали місце при здійсненні позивачем господарських операцій з ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Форт Консалт" по наданню останніми послуг з перевезення.

Відповідач вважає, що господарські операції з цими контрагентам не були реальними, оскільки:

відповідно до акту Полтавської ДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській обласні від 20 березня 2015 року № 1195/16-01-22-02/39230146 "Про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Вівотранс" по взаємовідносинах з контрагентами за серпень, жовтень 2014 р." встановлено, що посадові особи ТОВ "Вівотранс" використовують у своїй господарській діяльності транспортні засоби, зареєстровані на пов'язану особу (перебуває у родинних зв'язках), що, в свою чергу, дає підстави ставити під сумнів факт здійснення суб'єктом господарювання задекларованого основного виду діяльності;

відповідно до листа ДПІ у Малиновському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.01.2015 № 309/7/15-52-22-02 з податковою інформацією від 22.01.2015 за № 536/15-52-22-02 по ТОВ "Форт Консалт" за жовтень - листопад 2014 року по ТОВ "Форт Консалт" вбачаються такі ризики: ознаки невідповідності придбання та постачання товару (робіт, послуг), надання послуг, невластивих основному виду діяльності, відсутність працівників, відсутність основних фондів.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наступного.

Приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Для включення ТОВ АФ "Добробут" до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість достатніми підставами мають бути: придбання ним товарів (робіт, послуг); використання зазначених товарів, робіт та послуг у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, належним чином оформлена первинна бухгалтерська документація.

Перевіркою податкового органу, висновки якої містяться в акті перевірки № 671/16-03-22-02-12/32682703 від 28 травня 2015 року, досліджувалось використання ТОВ АФ "Добробут" у господарській діяльності послуг з перевезення, придбаних у ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Форт Консалт".

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (замовник) та ТОВ "Вівотранс" (виконавець) укладався договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року. Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу, його маршрут та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем (пункт 1.1 Договору). Сторони домовилися, що всі розрахунки між сторонами здійснюються на основі підписаних сторонами актів заміру відстаней від поля до бурякоприймального пункту, що погоджується сторонами згідно додатку № 3 до цього договору (пункту 1.5 Договору). Замовник зобов'язується на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники товарно-транспортної накладної з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту (пункту 2.2.3 Договору) . До вказаного договору сторонами було оформлено Додаток № 3 "Акт заміру віддалей" , Додаток № 2 "Тарифи на перевезення вантажу" , Додаткову угоду № 1 щодо внесення змін до додатку № 2 .

Між сторонами (ТОВ АФ "Добробут" та ТОВ "Вівотранс") складались акти виконаних робіт. На виконання умов пункту 2.2.3 Договору позивачем оформлялись товарно-транспортні накладні, оригінали яких долучені до матеріалів справи . Також, на підтвердження фактичного виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року позивачем надані доповнення до накладних з місця розвантаження ВП "Кобеляцький цукровий завод" .

ТОВ "Вівотранс" виписувались податкові накладні .

Відповідач в акті перевірки зауважив, що реальність господарських операції між позивачем та ТОВ "Вівотранс" поставлено під сумнів і у зв'язку з тим, що контрагент позивача ТОВ "Вівотранс" не має власних транспортних засобів, а орендує у пов'язаної особи (брата директора ТОВ "Вівотранс") транспортні засоби, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення вказаним контрагентом господарської діяльності.

Але при цьому не було враховано що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина 1 статті 3 Господарського кодексу України).

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (частина 2 статті 3 Господарського кодексу України).

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини (частина 4 статті 3 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина 3 статті 5 Господарського кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Також, статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до вимог статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу (стаття 800 Цивільного кодексу України).

Відповідач не надав жодних доказів того, що господарська діяльність ТОВ "Вівотранс" з оренди транспортних засобів, які використовувались в наданні послуг перевезення позивачу, суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В будь-якому випадку контрагент позивача ТОВ "Вівотранс" не позбавлений права залучати для виконання договору перевезення № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року інших перевізників, навпаки, вказаним договором не визначено обов'язку ТОВ "Вівотранс" надавати виключно власні транспортні засоби або орендовані, а визначено обов'язок вказаного контрагенту надавати транспортні засоби технічно справні та обладнані відповідно до передбачених законодавством вимог, в строк та умовах згідно з заявками Замовника (пункти 2.1.1 та 2.1.2 Договору).

В акті перевірки відповідач звернув увагу на те, що ряд транспортних засобів, які використовувались ТОВ "Вівотранс" для надання послуг за договором № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року, або не зареєстровані, або належать ТОВ АФ "Добробут", або не можуть використовуватись для здійснення перевезень вантажів (зокрема, цукрового буряку). Так, відповідач зауважив, що

транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 не зареєстровано за базами даних АІС "ДАІ",

транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано за ТОВ АФ "Добробут" за базами даних АІС "ДАІ", до того ж тип вказаного транспортного засобу - автобус, тобто останній не може використовувати для перевезення вантажів,

транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_3 не зареєстровано за базами даних АІС "ДАІ",

транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_4 не зареєстровано за базами даних АІС "ДАІ".

Проте в матеріалах справи містяться посвідчені копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які використовувались в наданні послуг перевезення позивачу за договором про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року.

Так, стосовно:

транспортного засобу DAF, модель FT 95 XF 380, тип - вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, власник - ОСОБА_1, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_10, видане Кобеляцьким ВРЕВ /т. 2 а. с. 93-94/;

транспортного засобу DAF, модель 95 XF 430, тип - вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2001 року випуску, власник - ОСОБА_1, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_11, видане Кобеляцьким ВРЕВ /т. 2 а. с. 62-63/;

транспортного засобу DAF, модель XF 430, тип - вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, власник - ОСОБА_1, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_12, видане Кобеляцьким ВРЕВ /т. 2 а. с. 78-79/;

транспортного засобу DAF, модель ТЕ 95 XF, тип - вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1998 року випуску, власник - ОСОБА_1, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_13, видане Кобеляцьким ВРЕВ /т. 2 а. с. 66-67/.

Наведене в повному обсязі спростовує доводи відповідача щодо невідповідності транспортних засобів, які фактично використовувались ТОВ "Вівотранс", для надання послуг за договором № 3/0814/17 від 14 серпня 2014 року.

За наявності документів, які підтверджують фактичне використання послуг перевезення у власній господарській діяльності, позивачем було дотримано вимоги закону з реалізації права на віднесення сум податку на додану вартість, сплаченого з придбання послуг у ТОВ "Вівотранс", до податкового кредиту, що підтверджується матеріалами справи. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ "Форт Консалт".

12 серпня 2014 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Форт Консалт" (виконавець) укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/14 . Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу, його маршрут та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем (пункт 1.1 Договору). Сторони домовилися, що всі розрахунки між сторонами здійснюються на основі підписаних сторонами актів заміру відстаней від поля до бурякоприймального пункту, що погоджується сторонами згідно додатку № 3 до цього договору (пункту 1.5 Договору). Замовник зобов'язується на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники товарно-транспортної накладної з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту (пункту 2.2.3 Договору). До вказаного договору сторонами було оформлено Додаток № 3 "Акт заміру віддалей", Додаток № 2 "Тарифи на перевезення вантажу", Додаткову угоду № 1 щодо внесення змін до додатку № 2 .

Між сторонами (ТОВ АФ "Добробут" та ТОВ "Форт Консалт") складались акти виконаних робіт.

Відповідач в акті перевірки зауважив, що у всіх актах виконаних робіт зазначено недостовірні відомості, а саме:

невірно зазначено назву контрагента позивача (в актах зазначено ТОВ Торговий дім "Форт Консалт", в той час як назвою контрагента є Товариство з обмеженою відповідальністю "Форт Консалт");

всі акти виконаних робіт підписано ОСОБА_2, але за даними ІС "Податковий блок" директором ТОВ "Форт Консалт" є ОСОБА_3

Проте дослідження актів виконаних робіт /т. 1 а. с. 42/, свідчить про те, що всі акти містять назву контрагента позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форт Консалт". У вказаних актах зазначено, що особа, яка підписала акт від імені ТОВ "Форт Консалт" ОСОБА_2 діє на підставі довіреності. До того ж, відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_2 діяв від імені ТОВ "Форт Консалт" на підставі довіреності від 24.07.2014 р. /т. 1 а. с. 41, абзац 1/, копія якої приєднана до матеріалів справи /т. 2 а. с. 196/.

На виконання умов пункту 2.2.3 Договору позивачем оформлялись товарно-транспортні накладні, оригінали яких долучені до матеріалів справи. Також, на підтвердження фактичного виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/14 від 12 серпня 2014 року позивачем надані доповнення до накладних з місця розвантаження ВП "Кобеляцький цукровий завод" .

ТОВ "Форт Консалт" виписувались податкові накладні .

Відповідач в акті перевірки зауважив, що реальність господарських операції між позивачем та ТОВ "Форт Консалт" поставлено під сумнів і у зв'язку з тим, що в наданих позивачем товарно-транспортних накладних зазначено понад 50 одиниць вантажного транспорту з причепами, на які відсутні документи, які підтверджують належність підприємству ТОВ "Форт Консалт" на праві власності або найму, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення вказаним контрагентом господарської діяльності.

Позивачем до матеріалів справи надані посвідчені копії свідоцтв про право власності на транспортні засоби, а також договори оренди на вказані транспортні засоби, укладені між ТОВ "Форт Консалт" та фізичними особами - власниками зазначених транспортних засобів /т. 3 а. с. 1-97/.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина 1 статті 3 Господарського кодексу України).

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (частина 2 статті 3 Господарського кодексу України).

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини (частина 4 статті 3 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина 3 статті 5 Господарського кодексу України).

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Також, статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до вимог статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу (стаття 800 Цивільного кодексу України).

Відповідач ані в акті перевірки, ані в ході судового розгляду справи не надав жодних доказів того, що господарська діяльність ТОВ "Форт Консалт" з оренди транспортних засобів, які використовувались в наданні послуг перевезення позивачу, суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Контрагент позивача ТОВ "Форт Консалт" не позбавлений права залучати для виконання договору перевезення № 3/0814/14 від 12 серпня 2014 року інших перевізників, навпаки, вказаним договором не визначено обов'язку ТОВ "Форт Консалт" надавати виключно власні транспортні засоби або орендовані, а визначено обов'язок вказаного контрагенту надавати транспортні засоби технічно справні та обладнані відповідно до передбачених законодавством вимог, в строк та умовах згідно з заявками Замовника (пункти 2.1.1 та 2.1.2 Договору).

В акті перевірки відповідач звернув увагу на те, що ряд транспортних засобів, які використовувались ТОВ "Форт Консалт" для надання послуг за договором № 3/0814/14 від 12 серпня 2014 року, або не зареєстровані або не призначені для здійснення перевезень вантажів (зокрема, цукрового буряку). Так, відповідач зауважив, що

транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_5 є легковим седаном - В ВАЗ 21070 за базами даних АІС "ДАІ",

транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_7 є легковим універсалом - В Volkswagen Golf за базами даних АІС "ДАІ",

транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_6 має тип кузову фургон ізотермічний - С, модель КАМАЗ 53212 за базами даних АІС "ДАІ", та не пристосований для здійснення перевезень вантажу (цукровий буряк),

транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_8 є легковим седаном - В ВАЗ 2107 за базами даних АІС "ДАІ".

Але в матеріалах справи містяться посвідчені копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які використовувались в наданні послуг перевезення позивачу за договором про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) № 3/0814/14 від 12 серпня 2014 року.

Так, стосовно:

транспортного засобу DAF, модель XF 105.460, тип - загальний вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер НОМЕР_5, 2007 року випуску, власник - ОСОБА_4, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_14, видане Центром ДАІ 3506 /т. 2 а. с. 212-213/;

транспортного засобу КАМАЗ, модель 53212, тип - вантажний ізотермічний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_6, 1987 року випуску, власник - ОСОБА_5, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_15, видане Мелітопольським МРЕВ ДАІ УМВС у Запорізькій області /т. 2 а. с. 214-215/;

транспортного засобу КАМАЗ, модель 5320, тип - вантажний бортовий автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_7, 1988 року випуску, власник - ОСОБА_6, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_16, видане РЕВ м. Саки /т. 2 а. с. 216-217/;

транспортного засобу КАМАЗ, модель 5320, тип - бортовий, реєстраційний номер НОМЕР_8, 1981 року випуску, власник - ОСОБА_7, надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_17, видане РЕВ АР Крим /т. 2 а. с. 218-219/.

Наведене в повному обсязі спростовує доводи позивача щодо невідповідності транспортних засобів, які фактично використовувались ТОВ "Форт Консалт", для надання послуг за договором № 3/0814/14 від 12 серпня 2014 року.

Отже за наявності документів, які підтверджують фактичне використання послуг перевезення у власній господарській діяльності, позивачем було дотримано вимоги закону з реалізації права на віднесення сум податку на додану вартість, сплаченого з придбання послуг у ТОВ "Форт Консалт", до податкового кредиту, що підтверджується матеріалами справи. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.

Придбані послуги з перевезення вантажу (цукровий буряк) використовувались позивачем для перевезення цукрового буряку, вирощеного у виробничих підрозділах позивача в 2014 році, на ВП "Кобеляцький цукровий завод" ТОВ "Агрофірма "Добробут", який згодом було перероблено на цукор, а також продукти переробки (жом та мелясу) та реалізовано як готову продукцію. Позивач надав до суду звіти за 2014 рік "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду", "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2014 року" /т. 3 а. с. 125-154/, "Звіт про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2014 рік", "Зведений остаточний виробничо-технічний звіт з перероблення цукрових буряків за 2014 рік" /а. с. 165-181/, на підтвердження чого позивачем надані копії відповідних документів. Також позивачем надано до суду докази реалізації готового продукту переробки цукрового буряку /т. 16 а. с. 70-193/. Наведене вище спростовує доводи відповідача, викладені в акті перевірки /т. 1 а. с. 46, абзац 1/, про те, що відсутній факт формування активу позивача внаслідок реального придбання послуг у ТОВ "Вівотранс" та ТОВ "Форт Консалт", а тому відсутній і рух активу.

Відповідач в акті перевірки /т. 1 а. с. 46, абзац 5/ зазначив, що у позивача відсутнє право на включення до податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 1 401 803 грн. на підставі податкових накладних, оформлених з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України. Проте які саме порушення вимог статті 201 Податкового кодексу України були допущені при оформленні податкових накладних, виданих ТОВ "Вівотранс" та ТОВ "Форт Консалт" позивачу, відповідачем не вказано. Вказані порушення не визначені і в акті перевірки від 28.05.2015 № 671/16-03-22-02-12/32682703.

Таким чином, наявні у справі докази в їх сукупності, надають підстави для висновку про реальність господарських взаємовідносин між ТОВ Агрофірма "Добробут" та ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Форт Консалт" з придбання послуг на перевезення вантажів, а отже, про правомірність включення до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 1 401 803 грн., сплачених за вказаними операціями.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими з наступних підстав.

1. Стосовно операцій з TOB "Вівотранс" (код 39230146, м.Полтава).

Згідно з договором №3/0814/17 від 14.08.2014 року TOB «Вівотранс» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_8 та TOB АФ «Добробут (Замовник) в особі генерального директора ОСОБА_9, останній замовляє транспорт для перевезення цукрових буряків та оплачує послуги з перевезення. Договором визначено ряд суттєвих умов, а саме:

- кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу, його маршрут та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу (Додаток № 1), що погоджується із Виконавцем;

Слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи до перевірки заявки на перевезення вантажу не наддавались. Вказані документи були надані позивачем тільки під час судового провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПКУ платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

П. 44.6. ст. 44 ПКУ встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Тобто надані до суду заявки на перевезення вантажу не можна вважати допустимим доказом у справ, адже такі документи були відсутні у платника податків на час складення такої звітності.

Згідно визначених договором зобов'язань, Виконавець має забезпечити автотранспорт в кількості, необхідній для перевезення вантажу, а Замовник повиненн на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники ТТН з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту. Оформлення ТТН здійснюється у 2 етапи: при виїзді з поля та при розвантаженні на вказаному диспетчером Замовника бурякоприймальному пункті.

Сторони договору також домовилися, що на підставі ТТН (інших документів, погоджених сторонами) уповноважені представники Сторін 1 раз на 10 календарних днів проводять звірку обсягу наданих послуг та підписують Акти приймання-передачі наданих послуг. Вартість послуг з перевезення наведена в додатку № 2 - Тарифи на послуги з перевезення та включає в себе вартість пального за фіксованими відстанями до пунктів розвантаження, зафіксованих згідно Додатку № 3 та підтверджених даними системи GPS- моніторингу.

Як зазначено в акті, під час перевірки господарсвом надано ряд документів та інформаційні дані, які згідно п.7.2. договору №3/0814/17 від 14.08.2014 року отримані від TOB «Вівотранс».

Крім цього, TOB «Вівотранс» надало гарантійний лист на ім'я генерального директора TOB Агрофірма «Добробут» ОСОБА_10, в якому зазначено: «TOB «Вівотранс» надає гарантію в тому, що станом на 01.09.2014 року підприємство займається діяльністю в сфері перевезення вантажів:

Має штатних працюючих - 40 чоловік;

Має на балансі - 19 власних вантажних автомобілів, які придатні для надання послуг по перевезенню вантажів;

Балансова вартість основних засобів на 01.07.14 року становить 950000грн.

Директором являється ОСОБА_8.

Бухгалтером є ОСОБА_8».

Гарантійний лист має відтиск печатки TOB «Вівотранс» та підпис ОСОБА_8, дату та місяць не зазначено, лише вказано рік - 2014).

Але приєднані до матеріалів справи документами, наданим ДПІ у м.Полтаві - акт від 20.03.2015р. №1195/16- 01-22-02/39230146 «Про результати проведення позапланової виїзної документальної перевірки TOB «Вівотранс», по взаємовідносинах з контрагентами за серпень, жовтень 2014 р.» кількість працюючих (з урахуванням філій) у серпні 2014р - 3 особи. Згідно з даними форми 1-ДФ за IV квартал 2014 року кількість працюючих на TOB «Вівотранс» складає 4 особи. Основні засоби за перевірений період за даними бухгалтерського рахунку 10 відсутні.

Тобто неправдивою є наведена в гарантійному листі TOB «Вівотранс» інформація про наявність у нього на балансі 19 власних машин для перевезення вантажу. Фактично у TOB «Вівотранс» машини для перевезення вантажу є не власними, і не знаходяться на балансі, а орендуються у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі договру оренди транспортних засобів № 010814-1 від 01.08.2014 р., згідно якого орендодавцем передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування транспортні засоби (10 авто марки ДАР та 10 напівпричіпів різних марок з державними номерами), які зареєстровані за орендодавцем у ВРЕР ДАІ м.Кобеляки. При цьому, договором оренди чітко передбачено, що орендар не має права передавати об'єкт оренди третім особам (п.5.2.договору).

В акті перевірки зазначено, що в ході детального дослідження наявності права власності на транспортні засоби у ФОП ОСОБА_1, про які йдеться мова в договорі оренди № 010814-1 від 01.08.2014 р., проаналізовано інформацію, отриману з автоматизованого обліку інформаційного забезпечення АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України і встановлено, що у договорі оренди зазначено недостовірні відомості стосовно права власності на орендовані авто. Тобто згідно з договором оренди № 010814-Г~від 01.08.2014р. директор TOB «Вівотранс» ОСОБА_8 орендує ряд транспортних засобів (авто, причепів), які за даними АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України зареєстровані за ним на праві власності (фактично йому належать), а не за орендодавцем ФОП ОСОБА_1

Тобто ОСОБА_8, як директор TOB «Вівотранс», фактично уклав договори сам із собою як фізичною особою ОСОБА_8

На підтвердження вищевстановлених обставин Крменчуцькою ОДПІ було направлено запито до ДАІ щодо належності транспортних засобів перевізникам TOB «Вівотранс».

Згідно отриманих відповідей № 41/1266 від 16.07.2015 та № 11/9-5392 від 06.11.2015р.(що наявні в матеріалах справи):

- за підприємством TOB «Вівотранс», , транспортні засоби не зареєстровані;

- за гр. ОСОБА_8, р.н.о.к. НОМЕР_9, зареєстровані наступні транспортні засоби: DAF дпз НОМЕР_18, DAF днз НОМЕР_19, WILOX днз НОМЕР_20.

З врахуванням зібраних доказів та інформації, в акті №1195 зроблені висновки про нереальність проведених TOB «Вівотранс» господарських операцій з контрагентами постачальниками та покупцями, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 1 801 664 грн., в т. ч.: за серпень 2014р. на 772084 грн. і за жовтень 2014р. на 1029580 грн. та завищено податкові зобов'язання на суму 1 867 069 грн., в т. ч.: за серпень 2014р. на 800 130 грн. і за жовтень 2014р. на 1 066 939 грн.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що

1. Відсутність у TOB «Вівотранс» на час укладення договорів власних транспортних засобів та необхідного штату працівників для виконання їх умов дозволяє зробити висновок, що вони укладались без мети реального виконання безпосередньо заявленим в договорах перевізником (TOB «Вівотранс»). В майбутньому це знайшло підтвердження при здійсненні відповідачем перевірки. При цьому здійснення перевезень третіми особами позивачем не заперечується.

2. Той факт, що ОСОБА_8, як директор TOB «Вівотранс», фактично уклав договори сам із собою як фізичною особою ОСОБА_8 свідчить про те, що метою зазначених договорів було надання матеріальної вигоди третім особам, при тому, що безпосередньо заявлений в договорах виконавець ніяких послуг не надавав,.

3. Посилання представника позивача на те, що в даному випадку його цікавило лише виконання робіт, а тому він не може відповідати за дії партнера по угоді, не може вважатись обґрунтованим. По - перше, можливість надання послуг по перевезенню претендентом на стадії укладання договору мала перевірятися саме позивачем, тим більш, що за поясненнями представника позивача, наданими у судовому засідання суду апеляційної інстанції, підбір претендентів відбувався на конкурсній основі. По - друге, відповідно до пояснень представника позивача господарські відносини між позивачем та TOB «Вівотранс» мають тривалий характер, а тому він мав бути обізнаний стосовно наявності чи відсутності можливостей партнера по угодам на їх реальне виконання. По - третє, саме позивач надав до справи всі документи по господарським операціям TOB «Вівотранс» по найму транспортних засобів з фактичними перевізникам, що підтверджує його обізнаність стосовно того, хто саме буде надавати послуги.

Таким чином, перевіркою TOB АФ «Добробут» на підставі виявлених фактів та з врахуванням матеріалів перевірки TOB «Вівотранс», не підтверджено податковий кредит в сумі 420 023 грн., сформований господарством по взаємовідносинах із ТОВ «Вівотранс».

2. Стосовно взаємовідносин з TOB «Форт Консалт» (код 32971016 м. Одеса).

TOB АФ "Добробут» мало взаємовідносини з TOB «Форт Консалт» (код 32971016, м.Одеса) на підставі договору №3/0814/14 про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) від 12.08.2014 року (складений в смт.Козельщина), який за змістом викладених умов майже аналогічний договору, що складений з TOB «Вівотранс».

Відповідно до договірних зобов'язань, Виконавець має забезпечити автотранспорт в кількості, необхідній для перевезення вантажу, а Замовник повинен на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники ТТН з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту. Оформлення ТТН здійснюється у 2 етапи: при виїзді з поля та при розвантаженні на вказаному диспетчером Замовника бурякоприймальному пункті.

Під час перевірки TOB АФ "Добробут» надано відповідачу ряд документів, які згідно вказаного договору №3/0814/14 про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) від 12.08.2014 року, отримані від TOB «Форт Консалт», а саме:

- Гарантійний лист TOB «Форт Консалт», згідно якого кількість працюючих, які мають трудові відносини та залучених на умовах цивільно-правових угод, включаючи перевізника, який є фізичною особою-підприємцем, станом на 05.08.2014р. складає 26 осіб. Балансова вартість засобів станом на 01.07.2014 складає 35,7 тис.грн. Директор підприємства - ОСОБА_3, головний бухгалтер - ОСОБА_2.

Згідно звіту форми № 1 ДФ кількість працюючих на TOB «Форт Консалт» складає 5 осіб. Тобто інформація, що надавалась під час укладання договору, виявилась недостовірною.

Крім цього аналіз приєднаних до матеріалів справи документів дозволяє зробити висновок, що TOB «Форт Консалт» також не мало власних транспортних засобів для реального і безпосереднього виконання умов договору з позивачем.

Відсутність у TOB «Форт Консалт» на час укладення договорів власних транспортних засобів та необхідного штату працівників для виконання їх умов дозволяє зробити висновок, що вони укладались без мети реального виконання безпосередньо заявленим в договорах перевізником (TOB «Форт Консалт»). В майбутньому це знайшло підтвердження при здійсненні відповідачем перевірки. При цьому здійснення перевезень третіми особами позивачем не заперечується.

Том справи 3, аркуші з 1 по 97 містить договори найму транспортних засобів, які TOB «Форт Консалт» укладав з власниками автомобілів.

При цьому оскільки у TOB «Форт Консалт», як з'ясувалося, не було працівників в кількості, достатньої для забезпечення перевезень, відкритим залишається питання, а хто ж саме керував цими автомобілями, якщо вони тільки орендувалися. Будь які документи з цього приводу у справі відсутні.

Слід зазначити, що умовами цих договорів вартість орендної плати складає 100 грн. на місяць. З урахуванням того, що більшість договорів укладалась на термін з 01.08.2014 по 31.12.2014р. загальна вартість оренди складає приблизно 129000грн., що є фактичним видатками на оренду.

В той же час доходи, отримані TOB «Форт Консалт» від позивача на підставі актів виконаних робіт, склали 5890679,51 грн.

Різниця між витратами та доходом у даному випадку складає 5761679,51 грн.

Так само пропорційною буде і різниця отриманого та сплаченого податку на додану вартість.

Відповідно до ст..200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

200.2. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

200.4. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Таким чином в даному випадку при відсутності з боку TOB «Форт Консалт» будь якої реальної діяльності по здійсненню господарської операції за договором перевезення він отримує право на врахування отриманого в складі вартості нездійснених послуг ПДВ в своєму податковому обліку.

Зазначену обставину колегія суддів розцінює, як безпідставне надання податкової вигоди.

Таким чином, з урахуванням виявлення недостовірних відомостей в первинних документах, відсутності підтвердження належним чином оформленими документами залучених перевізників, в акті перевірки TOB АФ «Добробут» не підтверджено сформований кредит по контрагенту TOB «Форт Консалт» в сумі 981 779,92 грн

Отже господарські операції позивача з ТОВ "Вівотранс" та TOB «Форт Консалт» не мали реального характеру і внаслідок цих операцій третіми особами безпідставно отримувались матеріальна та податкова вигода.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі №816/4204/15 прийнята при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2015р. по справі № 816/4204/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Бартош Н.С.
Повний текст постанови виготовлений 09.03.2016 р.