Справа № 820/267/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 лютого 2016 р. № 820/267/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Кривошеєнко О.Ю.,

представника відповідача - Сіренко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про визнання недійсною податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсною податкову консультацію Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області, викладену у листі №5047/10/20-40-15-15-01-15 від 30.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2015 року звернувся до ГУ ДФС України у Харківській області з проханням надати податкову консультацію з питання практичного застосування положень абзацу першого п.23 підрозділу 2 ХХ Податкового кодексу України в період з 01.01.2015 року. 30 грудня 2015 року позивачем отримано відповідь від відповідача, згідно якої роз'яснено, що операції з постачання, у тому числі операції імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року (включно) підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах за ставкою 20 відсотків. Режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість для операцій, зазначених у п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу діє з 31.03.2015 року. Позивач вважає надану відповідачем податкову консультацію такою, що не грунтується на вимогах діючого податкового законодавства та просить суд визнати таку консультацію недійсною.

Представник позивача, Кривошеєнко Ольга Юріївна, у судовому засіданні підтримала вимоги та доводи заявленого позову, просила позов задовольнити.

Представник відповідача, Сіренко Юлія Юріївна, у судовому засіданні позов не визнала. У письмових запереченнях на позов вказала, що Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" продовжено до 01.01.2017 дію режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість для операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, визначеного пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: Тимчасово до 1 січня 17 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. При цьому, переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Водночас дія постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15, якою затверджені переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільнялися від оподаткування податком на додану вартість, обмежувалась лише 2014 роком. Станом на 01.01.2015 відповідного нормативно-правового акту Уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію Постанови №15, прийнято не було. Таким чином, з 01.01.2015 були відсутні чинні переліки відходів брухту чорних і кольорових металів, до операцій з постачання яких застосовуватись режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, визначений пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Кодексу. З метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до Закону №71 та Кодексу, Кабінет Міністрів України Постановою №136 вніс до Постанови №15, згідно з якими продовжено дію вказаних переліків до 01.01.2017. Постанова №136 набрала чинності з дня опублікування, а саме 31.03.2015 року. Отже, операції з постачання, у тому числі операції з імпорту, відходів брухту чорних і кольорових металів, що здійснювалися суб'єктами господарювання з 01.01.2015 до 30.03.2015 (включно), підлягали оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за ставкою 20 відсотків (а.с.20). З 31.03.2015р. і до 01.01.2017р. на операції з постачання, у т.ч. операції з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, включених до відповідних переліків, поширюється режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, визначений пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу. Враховуючи наведене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши представників сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями, а також розгляду таких звернень контролюючими органами та надання відповідей на них врегульовано ст.ст. 52, 53 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктами 52.1-52.5 статті 52 вказаного Кодексу, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.

Консультації надаються контролюючим органом.

Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Відповідно до п.53.1 ст.53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Положеннями п.53.3 ст. 53 Податкового кодексу України визачено, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Тобто, Податковий кодекс України в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Судовим розглядом встановлено, що 03 грудня 2015 року позивач звернувся до ГУ ДФС України у Харківській області з проханням надати податкову консультацію з питання практичного застосування положень абзацу першого п.23 підрозділу 2 ХХ Податкового кодексу України в період з 01.01.2015 року (а.с. 8).

Листом від 30 грудня 2015 року №5047/10/20-40-15-01-15 відповідачем надано позивачу податкову консультацію з питань поставлених у листі товариства від 03.12.2015 року, в якій фіскальна служба вказала, що операції з постачання, у тому числі операції імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів з 01.01.2015 року по 30.03.2015 року (включно) підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах за ставкою 20 відсотків. Режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість для операцій, зазначених у п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу діє з 31.03.2015 року. Позивач вважає надану відповідачем податкову консультацію такою, що не грунтується на вимогах діючого податкового законодавства (а.с. 9-10).

Вирішуючи спір суд відзначає, що підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Стаття 30 Податкового кодексу України визначає податкову пільгу, як передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

З приписів п.30.2, п.30.3 ст. 30 Податкового кодексу України встановлено, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

У відповідності до п.30.9 ст. 30 Податкового кодексу України, податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов'язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України (редакція Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року).

Отже, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування ПДВ за наявності їх Переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 12.01.2011 року №15 "Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість".

Законом України від 19.12.2013 року №713 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків", між іншим, в абзаці першому пункту 23 цифри та слова "1 січня 2014 року" було змінено цифрами та словами "1 січня 2015 року", а після слів та цифр "(крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)" доповнено словами та цифрами "а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД".

Даний пункт, як і раніше, передбачав, що перелік таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, дію пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині звільнення операцій з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, було продовжено до 01.01.2017 року, Законом № 71-VIII, що набрав чинності 28.12.2014 року.

Переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15.

Вказана постанова діяла та діє наразі з додатком відповідно на 2012, 2014, 2015 роки. (Додаток 2 із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 9 від 11.01.2012, № 43 від 05.02.2014, № 136 від 25.03.2015).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 136 дію постанови Кабінету Міністрів України №15 було продовжено до 01 січня 2017 року.

Аналізуючи вище зазначене, суд доходить висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 15 фактично не втрачала чинності, отже, оподаткування вищезазначених операцій в період з січня 2015 року повинно здійснюватися за нульовою ставкою.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 15 лише затверджено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Тоді як відповідно до ст. 92 Конституції України, виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення Податкового кодексу України.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відсутність норм, які у спірний період визначали перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість (постанови Кабінету Міністрів України), жодним чином не може впливати на дію норм Податкового кодексу України, як кодифікованого нормативно-правового акта.

Право платника податків, визначене у пункті 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, у будь-якому випадку повинно бути реалізовано, а відсутність норм підзаконного акта, який визначає сам перелік товару, не може обмежувати чи взагалі виключати таке право.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що надаючи позивачу податкову консультацію, відповідач повинен був керуватися перш за все Податковим кодексом України, а не Постановою Кабінету Міністрів України, а тому спірну податкову консультацію, оформлену листом №5047/10/20-40-15-15-01-15 від 30.12.2015 року суд вважає протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

З урахуванням викладеного вище, відповідачем не доведено, а судом добутими по справі доказами не встановлено правомірності та обґрунтованості податкової консультації наданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області, відтак суд доходить висновку про обґрунтованість заявлено позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес", тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Бізнес" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання недійсною податкової консультації - задовольнити.

Визнати недійсною податкову консультацію Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області, викладену у листі №5047/10/20-40-15-15-01-15 від 31.12.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 01 березня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.