Справа № 817/3348/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3348/15

26 лютого 2016 року 13 год. 36хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мовчун А.І,

відповідача 1: представник не з'явився,

відповідача 2: представник не з'явився,

відповідача 3: представник не з'явився,

відповідача 4: не з'явився,

треті особи: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Виконавчий комітет Рівненської міської ради

доКомунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Юган Галини Іванівни Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_10 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_11 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_12 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТЗОВ " Валіон 105 "
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ :

20.11.2015 року Виконавчий комітет Рівненської міської ради звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання протиправним та скасування рішення від 24.07.2012 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 16.12.2015 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог, яка прийнята судом та згідно з якою відповідачами, крім Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", заявлені: Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович та Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Юган Галина Іванівна. Відповідно до зави про зміну позовних вимог від 16.12.2015 року, позивач просив: 1)визнати протиправним та скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 24.07.2012 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1; 2) визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області: від 29.03.2013 року індексний №1257545 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23302381 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23303416 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на квартиру 2 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23304003 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на квартиру №1 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23304785 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру 4 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23305425 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру 3 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23306213 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру 8 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23307015 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нежитлове приміщення 1-го поверху за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23308213 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23309178 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру 6 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23310094 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру 5 за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23310094 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1; від 31.07.2015 року індексний №23311240 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_10 на квартиру 7 за адресою: АДРЕСА_1; 3) визнати протиправними і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича: від 31.03.2015 року індексний №20417726 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №20418875 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №204155450 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_10 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №20416837 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №20419122 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №20420062 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; від 31.03.2015 року індексний №20420133 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/7 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; 4) визнати протиправними і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Юган Галини Іванівни від 12.08.2015 року, індексний №234620451 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на квартиру 1 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 14.01.2016 року до участі в справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено: ОСОБА_12, а в судовому засіданні 18.01.2016 року - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

В судовому засіданні 09.02.2016 року до участі в справу в якості другого відповідача залучено Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

В судовому засіданні 19.02.2016 року до участі в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено ТОВ "Валіон 105" і, крім того, прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог, яка по своїй суті є заявою про збільшення позовних вимог і в якій позивач додатково до своїх попередніх вимог просив ще визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області: від 15.04.2013 року індексний №1649065 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Валіон-105" на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, підтримав повністю, суду пояснив, що 24.07.2012 року реєстратор Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" незаконно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, оскільки керувався при цьому лише рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.07.2012 року у справі №1715/11853/12, і не врахував того, що на дане приміщення відсутній акт про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Разом з тим, вказаний об'єкт нерухомого майна мав статус самочинного будівництва, оскільки попередній власник домоволодіння 105 по вул.Шевченка в м.Рівне, -ОСОБА_14 в рамках реконструкції суттєво змінила його параметри, внаслідок чого постановою Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року, яка набрала законної сили, її було зобов'язано привести самочинне будівництво у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури. Крім того, рішенням апеляційного суду Рівненської області від 13.08.2015 року рішення Рівненського міського суду від 05 липня 2012 року скасовано, і в задоволені позову ОСОБА_12 до ОСОБА_14 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна - відмовлено. Відповідно до цього вважає, що підлягають визнанню протиправними і скасуванню, як рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 24.07.2012 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_12, так і рішення державних реєстраторів реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області про подальшу перереєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна у зв'язку із переходом права власності на нього як в цілому, так і в частках до інших юридичної і фізичних осіб. За наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач - Комунальне підприємство "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" участь представника в судовому засіданні 26.02.2016 року про яке повідомлялося належним чином, не забезпечило, подало письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказано, що державним реєстратором було в повній мірі дотримано вимоги розділів I та III Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, і рішення суду про визнання права власності, відповідно до п.10 додатку №2 до Тимчасового положення, було належним правовстановлювальним документом для проведення державної реєстрації права власності. Окремо звернуто увагу на те, що 26.05.2009 року Міністерство юстиції України видало наказ №914/5 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів" і ним не передбачалося прав реєстратора вимагати документи про введення об'єкту в експлуатацію. За наведеного, відповідач просив в позові відмовити, а розгляд справи проводити без участі його представника (а.с.124 том 1).

Відповідачі: Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Юган Галина Іванівна та Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, участь представників в судовому засіданні 26.02.2016 року, про яке повідомлялися належним чином, не забезпечили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання 26.02.2016 року не прибули. Відповідно до вимог ч.11 ст.35 КАС України треті особи вважаються повідомленими про місце, день та час судового засідання належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "Валіон 105" в судове засідання 26.02.2016 року не прибув. Відповідно до вимог ч.8 ст.35 КАС України він вважається повідомленим про місце, день та час судового засідання належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе завершити розгляд справи без участі учасників судового розгляду, які не прибули в судове засідання, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази суд встановив наступне.

На підставі інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.55-77, 137-141 том 1), судом встановлено, що перша реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 була проведена 28.02.2003 року і підставою виникнення права власності слугувало свідоцтво про право на спадщину, власник - ОСОБА_15 (частка Ѕ). Власником іншої Ѕ частки в даному нерухомому майні був ОСОБА_16, і його право власності зареєстровано 31.08.2006 року, а підставою слугував договір дарування від 30.06.1995 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. В подальшому, 02.04.2008 року зареєстровано перехід права власності на увесь об'єкт нерухомого майна до ОСОБА_14, а підставою слугував договір купівлі-продажу від 29.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онищук І.М. Далі, 24.07.2012 року зареєстровано перехід права власності на увесь об'єкт нерухомого майна до ОСОБА_12, а підставою слугувало рішення Рівненського міського суду у справі №1715/11853/12 від 05.07.2012 року. В Реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 24.07.2012 року. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_12 на це нерухоме майно зареєстровано 20.03.2013 року, а припинено - 09.04.2013 року у зв'язку із переходом права власності на це майно до ТОВ "Валіон-105". З документів, які подавалися на державну реєстрацію права власності державному реєстратору Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 09.04.2013 року встановлено, що ТОВ "Валіон-105" набуло у власність вказаний об'єкт нерухомого майна та отримало свідоцтво про право власності на нього 15.04.2013 року на тій підставі, що ОСОБА_12 передала вказане приміщення у вигляді майнового внеску до статутного капіталу ТОВ "Валіон-105" (а.с.1-34 том 2).

В подальшому, 31.03.2015 року право власності ТОВ "Валіон-105" на вказаний об'єкт нерухомого майна припинено у зв'язку з відчуженням часток у такому майні фізичним особам. Так, 31.03.2015 року на об'єкт нерухомого майна в рівних частках, а саме по 1/7 кожен, набули: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Державну реєстрацію проведено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О., який посвідчував відповідні договори купівлі-продажу від 31.03.2015 року.

В подальшому, 29.07.2015 року право спільної часткової власності вказаних фізичних осіб на даний об'єкт нерухомого майна припинено з одночасною реєстрацію права власності цих осіб на окремі квартири.

Так, на підставі ухвали Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року у справі №569/8906/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про виділ майна в натурі, яка набрала законної сили 22.07.2015 року і якою визнано мирову угоду, укладену між сторонами (а.с.103-108 том 2), державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_19 31 липня 2015 року прийнято рішення №№23303416, 23307015, 23305425, 23302944, 23310639, 23306213, 23311240, 23304003, 23308213, 23304785, 23309178, 233100904, 23302381 про проведення державної реєстрації права власності у розмірі 1/1 частки на об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: на квартиру №2 - за ОСОБА_9, на нежитлове приміщення 1-го поверху - за ОСОБА_8, на квартиру №3 за ОСОБА_6, на квартиру №9 - за ОСОБА_7, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_4, на квартиру №8 - за ОСОБА_5 Т.В., на квартиру №7 - за ОСОБА_10, на квартиру №1 - за ОСОБА_9, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_6, на квартиру №4 - за ОСОБА_6, на квартиру №6 - за ОСОБА_4, на квартиру №5 - за ОСОБА_4, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_7, відповідно (а.с.84-101 том 2).

В подальшому, 12.08.2015 року право власності ОСОБА_9 на квартиру №1 припинено у зв'язку з відчуженням з одночасною реєстрацію права власності на цей об'єкт за ОСОБА_13. Державну реєстрацію проведено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І., яка посвідчувала відповідний договір купівлі-продажу від 12.08.2015 року.

При цьому, судом також встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0287 га розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням: "для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд" з 31.03.2015 року і по даний час належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (в рівних частках, по 1/7 кожному). Державну реєстрацію їх прав проведено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О., який посвідчував договори купівлі-продажу від 31.03.2015 року. До цього, вказана земельна ділянка належала: ТОВ "Валіон-105" (з 13.01.2014 року до 31.03.2015 року) і ОСОБА_12 (з 09.01.2014 року по 13.01.2014 року). Підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_12 слугував договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І. 24.03.2011 року і рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Максимчук В.М. від 09.01.2014 року. Слід зауважити, що земельна ділянка, площею 0,0027 га. розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:015:0077 з цільовим призначенням: "для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд" і по даний час рахується в оренді гр.ОСОБА_22 та ОСОБА_16 (а.с.208 том 1).

З матеріалів справи також вбачається, що рішення Рівненського міського суду у справі №1715/11853/12 від 05 липня 2012 року, яким визнано дійсним укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 27 липня 2011 року договір купівлі-продажу нерухомого майна по АДРЕСА_1 і визнано за ОСОБА_12 право приватної власності на завершений будівництвом житловий будинок з офісними приміщеннями літ.А-3 загальною площею 480,3 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м, допоміжною площею 443,9 кв.м., огорожа № 1, що знаходиться в м. Рівне вул.Шевченка, 105, 05 липня 2015 року, тобто через три роки, було оскаржене виконавчим комітетом Рівненської міської ради в апеляційному порядку. Ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 20 липня 2015 року виконавчому комітету Рівненської міської ради поновлено пропущений строк апеляційного оскарження рішення Рівненського міського суду від 05 липня 2012 року і відкрито апеляційне провадження №22-ц/787/1621/2015 в справі №1715/11853/12. А рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 13.08.2015 року, рішення Рівненського міського суду від 05 липня 2012 року у справі №1715/11853/12 скасовано, прийнято нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_14 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна - відмовлено (а.с.19 том 1).

Також, ухвала Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року у справі №569/8906/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про виділ майна в натурі, яка набрала законної сили 22.07.2015 року і якою визнано мирову угоду між сторонами, 21 січня 2016 року, тобто через шість місяців, була оскаржена виконавчим комітетом Рівненської міської ради в апеляційному порядку (а.с.212-215 том 1). Ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 1 лютого 2015 року виконавчому комітету Рівненської міської ради поновлено пропущений строк апеляційного оскарження ухвали Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року і відкрито апеляційне провадження №22-ц/787/403/2016 в справі №569/8906/15-ц. На день розгляду адміністративним судом справи №817/3348/15 рішення у справі №569/8906/15-ц апеляційним судом не ухвалене.

На підставі судового рішення в адміністративній справі Рівненського міського суду №2а-2211/10 від 30 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 27 жовтня 2011 року - з дня винесення Львівським апеляційним адміністративним судом ухвали про залишення апеляційної скарги ОСОБА_14 без задоволення, судом встановлено обставини, які в силу вимог ч.1 ст.72 КАС України, не підлягають доказуванню у справі №817/3348/15. Так, зокрема, встановлено, що Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради для ОСОБА_14 було погоджено проект реконструкції та надані містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки №41 від 28.07.2009 року на реконструкцію житлового будинку з добудовою за адресою: АДРЕСА_1, а Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області - наданий дозвіл на виконання будівельних робіт №968 від 19.08.2009 року. Однак перевіркою, проведеною інспекцією ДАБК у Рівненській області встановлено, що будівництво на АДРЕСА_1 проводилося з відхиленням від затвердженого проекту і ОСОБА_14 допустила наступні відхилення від затвердженого проекту: збільшені габаритні розміри будівлі від 9,3 м. х 6,5 м. до 21 м. х 8 м.; по висоті об'єкт перевищує граничну висоту будівлі, яка зазначена у містобудівних умовах та обмеженнях №41, виданих управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради. Наказом інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області №16-оон від 29 березня 2010 року скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт №968 від 19 серпня 2009 року з реконструкції житлового будинку з добудовою на АДРЕСА_1, наданий ОСОБА_14, оскільки даний об'єкт знаходиться в зоні регулювання 1 категорії забудови пам'ятки архітектури національного значення (а.с.47-53 том 1). Порушення ОСОБА_14 вимог законодавства під час реконструкції житлового будинку з добудовою за адресою: АДРЕСА_1 доводиться також і іншими матеріалами справи (а.с.90-108, 112 том 1).

Крім цього, постановою Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі №2а-2211/10, яка набрала законної сили 27 жовтня 2011 року ОСОБА_14 було зобов'язано привести будівництво об'єкту на вул. Шевченка,105 в м.Рівне у відповідність до затвердженого проекту управлінням містобудування та архітектури, зокрема шляхом знесення габаритних розмірів будівлі з 21 м х 8 м до 9,3 м х 6,5 м та по висоті, зменшивши граничну висоту будівлі до зазначеної в містобудівних умовах і обмеженнях №41, виданих управлінням містобудування і архітектури.

Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа по адміністративній справі №2а-2211/10 від 30 грудня 2010 року було відкрито виконавче провадження, а 26 лютого 2015 року накладено арешт на майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_14 Разом з тим, вказане обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 28.08.2015 року не зареєстроване (а.с.55 том 1).

27 березня 2015 року виконавчий комітет Рівненської міської ради звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити спосіб і порядок виконання постанови Рівненського міського суду від 30 грудня 2010 року у справі №2а-2211/10. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року заяву задоволено: встановлено спосіб та порядок виконання постанови шляхом розроблення спеціалізованою будівельною організацією проекту пониження (зменшення) об'єкту на вул. Шевченка,105 у м. Рівному у відповідність до затвердженого проекту управління містобудування і архітектури, в примусовому порядку без участі боржника. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, провадження у справі закрито. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року №К/800/31220/15, ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. На день розгляду адміністративним судом справи №817/3348/15 рішення у справі №2а-2211/10 апеляційним судом не ухвалене (а.с.102-113 том 2).

Крім цього, на об'єкт по вул.Шевченка,105 у м.Рівному ТОВ "Валіон-105" 23.10.2015 року зареєструвало у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт, однак вказана реєстрація була скасована наказом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 12.02.2015 року (а.с.201-207 том 1).

Встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Оцінюючи встановлені судом фактичні обставини справи, в розрізі норм процесуального закону, суд враховує, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до цієї норми, яка кореспондується і з п.6, п.8 ч.1 ст.3, ч.1 ст.6 КАС України предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси фізичних або юридичних осіб. Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Таку позицію, яка в силу вимог ч.2 ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для суду першої інстанції, висловив Верховний Суд України у постановах №21-438а12 від 26.03.2013 року та №21-34а15 від 24.02.2015 року.

В межах розгляду адміністративним судом справи №817/3348/15 не встановлено, що оскаржувані акти породжують у позивача - Виконавчого комітету Рівненської міської ради будь-які права чи обов'язки, а отже і зумовлюють виникнення у нього права на судовий захист. Позивачем взагалі не зазначено і жодним чином не мотивовано, які саме його права, чи охоронювані законом інтереси порушено оскаржуваними рішеннями про державну реєстрацію прав власності і яким чином. В свою чергу, відсутність порушених з боку відповідачів прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, які підлягали б судовому захисту, обумовлює відмову у відповідному позові.

В силу вимог ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи встановлені судом фактичні обставини справи, в розрізі норм матеріального закону, суд враховує наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року.

Однак, відповідно до пунктів 2 та 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" №1878-VI від 11.02.2010 року, державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року, а до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно, державна реєстрація прав на нерухоме майно до 01.01.2013 року проводилася на підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №57/6445 (у редакції наказу № 1692/5 від 28.07.2010 року).

В силу вимог п.2.1., п.2.2. вказаного Тимчасового положення, для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

В сою чергу, зазначений в додатку 2 Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно поміж іншого, включає як договір, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, так і рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Порядок проведення державної реєстрації прав чітко був визначений розділом III Тимчасового положення, відповідно до вимог якого, реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно. За результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. Реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає державній реєстрації відповідно до Положення; із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа (особи), яка не може бути заявником відповідно до Положення; об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, розташований у межах території, на якій свою діяльність здійснює інше БТІ відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав; подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або вона проведена не тим БТІ, що здійснює свою діяльність на території, у межах якої розташований такий об'єкт; право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло з порушенням встановленого порядку відчуження; відчуження або інше визначення юридичної долі об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, у випадках, встановлених нормативно-правовими актами, відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; у тридцятиденний строк з моменту надіслання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) не усунено обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Слід зауважити, що розділом VIII Тимчасового положення встановлено певні особливості оформлення права власності на нерухоме майно. Так, за правилами п.8.1 вказаного розділу оформлення права власності на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності. При цьому, таке оформлення здійснюється не реєстратором БТІ, а органами місцевого самоврядування, і передумовою для такого оформлення є наявність документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_12 звернулася до реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" не із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 з видачею їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тобто не із вимогою провести державну реєстрацію у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна, а із вимогою провести державну реєстрацію у зв'язку з набуттям права власності на об'єкт по договору купівлі-продажу, який визнаний дійсним в судовому порядку. Для проведення державної реєстрації ОСОБА_12 подала реєстратору Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" рішення Рівненського міського суду у справі №1715/11853/12 від 05.07.2012 року, яким визнано дійсним укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 27 липня 2011 року договір купівлі-продажу нерухомого майна по АДРЕСА_1 і визнано за ОСОБА_12 право приватної власності на завершений будівництвом житловий будинок з офісними приміщеннями літ.А-3 загальною площею 480,3 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м, допоміжною площею 443,9 кв.м., огорожа №1, що знаходиться в м.Рівне вул.Шевченка, 105. Вказане рішення суду містило відмітку по набрання ним законної сили 17.07.2012 року і було скріплене гербовою печаткою суду. Відповідно, воно було належною правовою підставою для проведення реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_12 Слід зауважити, що зі змісту рішення суду жодним чином не вбачалося, що житловий будинок з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 є реконструйованим об'єктом нерухомого майна. Також вказане рішення по своїй суті не є рішенням про визнання за ОСОБА_12 права власності на самочинне будівництво. Відповідно до цього, державна реєстрація на підставі вказаного рішення проведена саме як державна реєстрація права, пов'язаного з відчуженням нерухомого майна, а не як державна реєстрація права власності на новостворене чи реконструйоване нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Як наслідок, у реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" не було підстав вимагати від заявниці - ОСОБА_12 документу, який відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, як і документу, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Та обставина, що рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 13.08.2015 року, рішення Рівненського міського суду від 05.07.2012 року у справі №1715/11853/12 скасовано, жодним чином не впливає на правову оцінку рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 24.07.2012 року.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин судове рішення Рівненського міського суду у справі №1715/11853/12 від 05.07.2012 року слугувало належною підставою для переходу права власності на квартиру від ОСОБА_14 до ОСОБА_12 та підставою для державної реєстрації такого права за ОСОБА_12

Окремо слід зауважити, що судові рішення, які набрали законної сили, відповідно до вимог ст.14 ЦПК України, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. Державний реєстратор, в свою чергу, не наділений правом тлумачити такі рішення на власний розсуд, як і встановлювати будь-які додаткові вимоги, в якості передумови для проведення виконання таких судових рішень.

Також слід зауважити, що постанова Рівненського міського суду від 30.12.2010 року у справі №2а-2211/10, яка набрала законної сили 27 жовтня 2011 року та якою ОСОБА_14 було зобов'язано привести будівництво об'єкту на АДРЕСА_1 у відповідність до затвердженого проекту управлінням містобудування та архітектури, не була доведена до відома реєстратора, а заборона на відчуження вказаного об'єкта, накладена ухвалою судді в даній справі від 12.05.2010 року, що була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 20.05.2010 року вилучена з Єдиного реєстру 24.11.2010 року на підставі ухвали того ж судді від 28.10.2010 року (а.с.56 том 1).

За наведеного, рішення реєстратора Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 24.07.2012 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_12 є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Судом також не встановлено, що вказане рішення в будь-який спосіб порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Як зазначено вище, з урахуванням розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 року, державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

Відповідно до ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Закону №1952-IV установлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. А за правилами п.2 ч.1 ст.9 - у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

В силу вимог ч.2 ст.9 Закону №1952-IV (в редакції, яка діяла на 01.01.2013 року) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5)присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Оскільки право власності ОСОБА_12 було зареєстроване до 01.01.2013 року, тобто зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, вона 20.03.2013 року звернулася в Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації на це нерухоме майно відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 року, тобто в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До заяви ОСОБА_12 долучила копію витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" №34932819 від 24.07.2012 року, копію рішення Рівненського міського суду від 05.07.2012 року у справі №1715/11853/12, квитанцію про оплату та пред'явила документи, що посвідчують її особу (а.с.234-241 том 1). На підставі поданих ОСОБА_12 документів державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області ОСОБА_23 прийнято рішення №1257545 від 29.03.2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.246 том 1).

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень чітко прописаний у статті 15 Закону №1952-IV, згідно з якою: реєстрація проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Абзац 2 ч.2 ст.15 Закону №1952-IV містить відсилочну норму, згідно з якою перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок від 29.03.2013 року діяв Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22 червня 2011 року.

За правилами п.26 Порядку №703, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, було визначено, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

В редакції Порядку №703, яка діяла на 29.03.2013 року, для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, повинен був подати органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (пункт 46).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_12 звернулася до державного реєстратора не із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 з видачею їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тобто не із вимогою провести державну реєстрацію у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна, а із вимогою провести державну реєстрацію права, яке виникло та було зареєстроване в установленому порядку до 1 січня 2013 року на підставі набуття нею права власності на об'єкт по договору купівлі-продажу, який визнаний дійсним в судовому порядку.

Судом встановлено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області на час прийняття рішення №1257545 від 29.03.2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 мала інформацію, необхідну для реєстрації такого права, оскільки подані заявницею документи містили передбачені Законом №1952-IV відомості про правонабувача та про нерухоме майно. Державний реєстратор у встановленому порядку отримала відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яким в повній мірі було підтверджено, що права ОСОБА_12 на відповідне майно виникли та були зареєстровані в установленому порядку до 01.01.2013 року (а.с.244 том 1).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до вимог п.92 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення записів про обтяження речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності або іншого речового права на таке майно. Відповідно до п.93 цього Порядку, державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про: державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно; обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек; обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області до моменту прийняття рішення №1257545 від 29.03.2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 отримала інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, і така інформація свідчила про відсутність обтяження відповідного нерухомого майна (а.с.214-215 том 1). Відповідно, рішення державного реєстратора №1257545 від 29.03.2013 року є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 року та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Судом також не встановлено, що вказане рішення в будь-який спосіб порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

09.04.2013 року до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 звернулося ТОВ "Валіон-105" (а.с.249-250 том 1). До заяви було долучено документи, обов'язок подання яких визначений пунктами 9, 27-29 і 31 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року. Крім цього, з урахуванням вимог пункту 50 цього Порядку, надано акт приймання-передачі, що підтверджує факт передачі ОСОБА_12 житлового будинку з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи - ТОВ "Валіон-105" (а.с.124 том 2).

Таким чином, судом встановлено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області на час прийняття рішення №1649065 від 15.04.2013 року про державну реєстрацію права власності ТОВ "Валіон-105" на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 мав усю інформацію, необхідну для реєстрації такого права, оскільки подані заявником документи містили передбачені Законом №1952-IV відомості про правонабувача та про нерухоме майно.

Судом також встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області до моменту прийняття рішення №1649065 від 15.04.2013 року про державну реєстрацію права власності ТОВ "Валіон-105" на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 отримав інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, і така інформація свідчила про відсутність обтяження відповідного нерухомого майна (а.с.25-30 том 2).

Відповідно, рішення державного реєстратора №1649065 від 15.04.2013 року є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 року та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Судом також не встановлено, що вказане рішення в будь-який спосіб порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

В силу вимог п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками) видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Відповідно, державний реєстратор реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненької області правомірно видав ТОВ "Валіон-105" свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний №2419758 від 15.04.2013 року (а.с.32 том 2).

Слід зауважити, що ч.2 ст.328 ЦК України встановлена презумпція правомірності набуття права власності, відповідно до якого, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Доказів тому, що на день розгляду адміністративним судом справи №817/3348/15 право власності ТОВ "Валіон-105" на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, оспорено чи скасовано в судовому порядку не надано.

Більше того, адміністративний суд в межах розгляду справи №817/3348/15 взагалі не уповноважений давати оцінку тому, чи правомірно набуте права власності на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_12 та ТОВ "Валіон-105", оскільки в межах процесуального закону перевіряє лише законність та підставність рішень державних реєстраторів під час проведення ними державної реєстрації права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Як встановлено судом, в подальшому, 31.03.2015 року право власності ТОВ "Валіон-105" на вказаний об'єкт нерухомого майна припинено у зв'язку з відчуженням часток, а саме по 1/7 у такому майні, фізичним особам: ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Державну реєстрацію права спільної часткової власності даний осіб на вказане майно проведено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О., який посвідчував відповідні договори купівлі-продажу від 31.03.2015 року. А в подальшому, 29.07.2015 року право спільної часткової власності вказаних фізичних осіб на даний об'єкт нерухомого майна припинено з одночасною реєстрацію права власності цих осіб на окремі квартири. Зокрема, на підставі ухвали Рівненського міського суду від 16 липня 2015 року у справі №569/8906/15-ц про визнання мирової угоди, державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_19 31.07.2015 року прийнято рішення №№23303416, 23307015, 23305425, 23302944, 23310639, 23306213, 23311240, 23304003, 23308213, 23304785, 23309178, 233100904, 23302381 про проведення державної реєстрації права власності у розмірі 1/1 частки на об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: на квартиру №2 - за ОСОБА_9, на нежитлове приміщення 1-го поверху - за ОСОБА_8, на квартиру №3 за ОСОБА_6, на квартиру №9 - за ОСОБА_7, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_4, на квартиру №8 - за ОСОБА_5, на квартиру №7 - за ОСОБА_10, на квартиру №1 - за ОСОБА_9, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_6, на квартиру №4 - за ОСОБА_6, на квартиру №6 - за ОСОБА_4, на квартиру №5 - за ОСОБА_4, на нежитлове приміщення - за ОСОБА_7, відповідно. В подальшому, 12.08.2015 року право власності ОСОБА_9 на квартиру №1 припинено у зв'язку з відчуженням з одночасною реєстрацію права власності на цей об'єкт за ОСОБА_13 Державну реєстрацію проведено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І., яка посвідчувала відповідний договір купівлі-продажу від 12.08.2015 року.

Оскаржуючи рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова В.О. про реєстрацію права спільної часткової власності фізичних осіб на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, яке вони набули на підставі договорів купівлі-продажу часток у такому майні у ТОВ "Валіон-105", рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_19 пов'язане з подальшою реєстрацію права власності у зв'язку із виділом майна, що було у спільній частковій власності, як і рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І. про реєстрацію права власності на квартиру №1 за ОСОБА_13, позивач про будь-які порушення, допущені вказаними особами не зазначає, і такі судом в межах розгляду даної справи не встановлені.

Фактично, позовні вимоги Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування цих рішень ґрунтуються виключно на тому, що право власності відповідних фізичних осіб є похідним від права власності ОСОБА_12 на житловий будинок з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1, рішення про державну реєстрацію якого реєстратором Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", на переконання позивача, проведено неправомірно з огляду на відсутність акту про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Разом з тим, такі доводи не можуть бути прийняті судом з огляду на відсутність законодавчої вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності усіх наступних власників при скасуванні рішення про державну реєстрацію права власності попереднього власника нерухомого майна (ч.2 ст.26 Закону №1952-IV), тим більше, що судом не виявлено правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_12 на відповідний об'єкт нерухомого майна, як і правових підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ "Валіон-105" на нього.

Більше того, за правилами ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. В свою чергу, стаття 388 ЦК України надає право власнику витребувати у добросовісного набувача майно, яке придбане ним за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, лише у тому випадку, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

На сьогоднішній день право власності ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 ніким не оспорено, доказів пред'явлення позовних вимог про витребування у них майна суду не надано. Відповідно, вони вважаються належними власниками відповідного нерухомого майна і жодних правових підстав для скасування рішень про державну реєстрацію їх права власності не існує.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Слід зауважити, що долучена позивачем до матеріалів справи постанова Верховного Суду України від 27.05.2015 року (а.с.18-21 том1) містить правові висновки про неправильне застосування судами ст.392 ЦК України. Зокрема, Верховний Суд України в такій постанові зазначив, що суд безпідставно ухвали рішення про визнання за позивачами права власності на новостворене нерухоме майно за відсутності акту про введення його в експлуатацію. В той же час, адміністративний суд не розглядає позовних вимог про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна і, відповідно, ст.392 ЦК України до спірних правовідносин не застосовує, а тому відповідна правова позиція Верховного Суду України для розгляду справи №817/3348/15 значення немає. як і правова позиція Верховного Суду України у постанові від 18.09.2013 року (а.с.109-11 том 1) про те, що допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особі можуть бути підставою для повернення цього майна державі.

Як зазначено в ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні з боку відповідачів надано достатні письмові докази, які свідчать що оскаржувані рішення прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову Виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.