Справа № 820/10902/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"09" березня 2016 р. № 820/10902/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатранснафта"
до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про визнання дій протиправними та скасування наказу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатранснафта", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому після уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 23.09.2015 року та № від 23.09.2015 року, які винесені на підставі висновків акту № 204/10-04-22-20/37392003 від 02.09.2015 року;

- № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000016/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року;

- № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000017/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року;

- № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000018/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року;

- зобов'язати відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Мегатранснафта" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 204/10-04-22-20/37392003 від 02.09.2015 року.

В обґрунтування позову вказано, що за результатами проведених перевірок ТОВ "Мегатранснафта", відповідачем було складено акти, на підставі висновків яких прийнято спірні податкові повідомлення - рішення. Позивач вважає висновки, викладені в актах перевірки такими, що зроблені з перевищенням повноважень відповідача, а винесені податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання з'явилися, щодо задоволення позову заперечували у повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області стосовно ТОВ "Мегатранснафта" вчинені відповідно до норм чинного законодавства. Вказав, що перевіркою ТОВ "Мегатранснафта" документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з контрагентами-постачальниками, а отже неправомірно сформовано податковий кредит за лютий - березень 2015 р.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Мегатранснафта" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37392003, взято на податковий облік і станом на час проведення перевірок перебуває на обліку в Бориспільській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (а.с. 143 - 150 т. 1).

Фахівцями відповідача, Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, на підставі наказу № 340 від 11.08.2015 р., згідно з п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) та відповідно до постанови ст. слідчого ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління ГУ ДФС у Харківській області від 21.04.2015 р., було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Мегатранснафта", (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Капітал Х" (код за ) за період з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р., ТОВ "Нафтакомпані" (код за ) за період з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р.

Результати перевірки викладені в акті № 204/10-04-22-20/37392003 від 02.09.2015 р. (а.с. 45 - 70 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено наступні порушення:

- ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п. 6 ст. 8, п. 1 та п. 2,3 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 44.1, 44.6 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ із змінами та доповненнями по взаємовідносинам з ТОВ "Нафтакомпані" (код за ) завищено податковий кредит на суму ПДВ - 18714953 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за лютий 2015 р. на суму 18048522 грн. та до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду (р. 24) за лютий 2015 р. на суму 666431 грн., ТОВ "Капітал Х" (код за ) завищено податковий кредит на суму ПДВ -19270136 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за березень 2015 р. на суму 16484046 грн. та до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду (р. 24) за березень 2015 р. на суму 3452521,0 грн.

- перевіркою ТОВ "Мегатранснафта" (код за ) не підтверджено господарські відносини з придбанням ПММ у ТОВ "Нафтакомпані" (код за ) за період лютий 2015 р., ТОВ "Капітал Х" (код за ) за період березень 2015 р.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення - рішення: № від 23.09.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 43165710,00 грн., з яких: за основним платежем - 34532568,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 8633142,00 грн. та № від 23.09.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 666431,00 грн. (а.с. 97 - 99 т. 1).

30.10.2015 року Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Мегатранснафта" () за червень 2015 року.

За наслідками камеральної перевірки складено акт № 000016/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року, відповідно до висновків якого дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року (а.с. 88 - 90 т. 1).

На підставі даного акту винесене податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1020 грн., з яких: за основним платежем -0 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1020 грн. (а.с. 101 т. 1).

30.10.2015 року Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Мегатранснафта" () за липень 2015 року.

За наслідками камеральної перевірки складено акт № 000017/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року, відповідно до висновків якого дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2015 року (а.с. 91 - 93 т. 1).

На підставі даного акту винесене податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1020 грн., з яких: за основним платежем -0 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1020 грн. (а.с. 102 т. 1).

30.10.2015 року Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Мегатранснафта" () за серпень 2015 року.

За наслідками камеральної перевірки складено акт № 000018/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року, відповідно до висновків якого дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року (а.с. 94 - 96 т. 1).

На підставі даного акту винесене податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1020 грн., з яких: за основним платежем -0 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1020 грн. (а.с. 100 т. 1).

Матеріали справи свідчать, що в перевіряємий період ТОВ "Мегатранснафта" мало взаємовідносини з ТОВ "Нафтакомпані", ТОВ "Капітал Х".

За перевіряємий період між ТОВ "Мегатранснафта" та ТОВ "Нафтакомпані" укладено договори поставки нафтопродуктів: № НК-0038 від 01.02.2015 року; № НК-0065 від 08.02.2015 року; № НК-0095 від 11.02.2015 року; № НК-0107 від 12.02.2015 року; № НК-0121 від 13.02.2015 року; № НК-0140 від 16.02.2015 року; № НК-0191 від 23.02.2015 року; № НК-0221 від 24.02.2015 року; № НК-0240 від 25.02.2015 року; № НК-0265 від 26.02.2015 року (а.с.180 - 181, 185 - 186, 190 - 191, 195 - 196, 200 - 201, 206 - 207, 211 - 212, 216 - 217, 221 - 222, 226 - 227 т. 1).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник (ТОВ "Нафтакомпані") зобов'язувався передати у власність покупця (позивача - ТОВ "Мегатранснафта") нафтопродукти (в подальшому - товар), а покупець (ТОВ "Мегатранснафта") прийняти та оплатити нафтопродукти.

Відповідно до умов договорів номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначаються сторонами в Додаткових угодах до договору.

Відповідно до п. 4.2. договорів товар поставляється покупцю партіями, в кількості та за ціною, визначеними Додатковими угодами на умовах: ЕХW- склад ПАТ "Дніпронафтопродукт". За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року).

Між сторонами були укладені додаткові угоди до договорів, в яких уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару. В межах даних правочинів складено акти приймання - передачі нафтопродуктів (а.с. 182 - 183, 187 - 188, 192 - 193, 197 - 198, 202 - 204, 208 - 209, 231 - 214, 218 - 219, 223 - 224, 228 - 229 т. 1).

Розрахунок по договорам поставки у лютому 2015 р. не здійснювався, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63 (а.с. 125 т. 2).

ТОВ "Нафтакомпані" було надано позивачу податкові накладні (а.с. 1 - 30 т. 2).

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту, що відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Оприбуткування по бухгалтерському рахунку підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку: 63.1, 63.1.12 (а.с.125 т. 2).

Між ТОВ "Мегатранснафта" та ТОВ "Капітал Х" були укладені договори поставки нафтопродуктів: № КХ-0029 від 01.03.2015 року, № КХ-0059 від 05.03.2015 року, № КХ-0073 від 07.03.2015 року, № КХ-0103 від 11.03.2015 року, № КХ-00126 від 13.03.2015 року, № КХ-0161 від 20.03.2015 року, № КХ-0201 від 25.03.2015 року (а.с. 231 - 232, 234-а - 234-б, 235 - 236, 239 - 240, 243 - 244, 246 - 247, 250 - 251 т. 1).

Між сторонами були укладені додаткові угоди до договорів, в яких уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару. В межах даних правочинів складено акти приймання - передачі нафтопродуктів (а.с. 233 - 234, 234-в - 234-г, 237 - 238, 241 - 242, 245 - 246, 248 - 249, 252 - 253 т. 1).

Розрахунок по договорам поставки у березні 2015 р. не здійснювався, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63 (а.с. 126 т. 2).

ТОВ "Капітал Х" було надано позивачу податкові накладні (а.с. 31 - 51 т. 2).

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту, що відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Оприбуткування по бухгалтерському рахунку підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунках: 63.1.12 (а.с. 126 т. 2).

Поставлений контрагентами товар відповідав вимогам якості, що підтверджується сертифікатами відповідності (а.с. 83 т. 2).

Зберігання нафтопродуктів ТОВ "Мегатранснафта" здійснювалось відповідно до договору зберігання № 4517 від 12.01.2010 р., укладеного з ПАТ "Дніпронафтопродукт", згідно якого зберігач зобов'язується приймати та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ які передаються Поклажодавцем і повернути їх у схоронності Поклажодавцеві за першою вимогою.

В подальшому позивач реалізував отримані від контрагентів нафтопродукти через мережу АЗС (а.с. 155 - 179 т. 1, а.с. 74 - 82 т. 2).

Для здійснення фізичного переміщення товару ТОВ "Мегатранснафта" з місця зберігання до АЗС позивача, були укладені наступні договори перевезення вантажів автомобільним транспортом: з ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" №25 від 12.01.2015 р., з ПАТ "Дніпронафтопродукт" № 4575 від 31.12.2014 р. (а.с. 52 - 53, 69 - 71 т. 2).

Факт належного виконання обов'язків щодо перевезення вантажу за договорами підтверджується актами виконаних робіт, реєстрами до акту. Розрахунок за договорами проведено на підставі платіжних доручень (а.с. 57 - 68 т. 2).

Після доставки вантажу в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ "Мегатранснафта" відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за № 805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН.

ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача (а.с. 138 - 250 т. 2, а.с. 1 - 221, 231 - 250 т. 3, а.с. 1 - 86 т. 4).

В матеріалах справи наявні змінні звіти АЗС (а.с. 222 - 230 т. 3).

Матеріали справи містять штатний розпис ТОВ "Мегатранснафта" (а.с. 151 - 154 т. 1).

Факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 28.2.2 за лютий, березень 2015 р. (а.с. 127 - 130 т. 2).

Господарські операції ТОВ "Мегатранснафта" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд вказує, що відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини між позивачем та контрагентами є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні і п.2.4. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентами за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що на час укладення вищевказаних договорів контрагенти позивача були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Судом не встановлені факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Таким чином, на думку суду, не має підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між позивачем та ТОВ "Нафтакомпані", ТОВ "Капітал Х" не були виконані, а первинні документи не відповідають вимогам діючого законодавства.

З огляду на положення ПК України, негативними наслідками для позивача стали прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення про нарахування грошових зобов'язань, які суд вважає за необхідне скасувати.

Щодо вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000016/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року; № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000017/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року; № від 23.11.2015 року, яке винесене на підставі висновків акту камеральної перевірки № 000018/10-04-15-10/37392003 від 30.10.2015 року, суд зазначає наступне.

Камеральними перевірками встановлено неподання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за червень, липень, серпень 2015 року.

Згідно ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідальність платника передбачена п. 120.1 ст. 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України, відповідно до якого неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

В зв'язку з цим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Мегатранснафта" в цій частині.

Стосовно вимог про зобов'язання відповідачів відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Мегатранснафта" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті № 204/10-04-22-20/37392003 від 02.09.2015 року, суд зазначає, що під час судового розгляду справи позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що контролюючим органом до картки особового рахунку внесено зміни на підставі зазначених актів, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Мегатранснафта" в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 23.09.2015 р., № від 23.09.2015 р. винесені Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області з порушенням норм чинного законодавств України, а отже підлягають скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатранснафта" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № від 23.09.2015 року, № від 23.09.2015року.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатранснафта" сплачений судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 10 березня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.