Справа № 800/154/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 березня 2016 року м. Київ справа № 800/154/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Стрелець Т.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльність та визнання права на сплату - компенсацію авторської винагороди,

в с т а н о в и в:

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Верховної Ради України, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо забезпечення прийняття Закону України «Про охорону прав на наукові відкриття»; зобов'язати визнати судом право на сплату - компенсацію авторської винагороди на Спас-програму та за наукові відкриття.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей 105, 106, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

За визначенням пункту 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

За приписами пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради юстиції; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Частиною п'ятою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Вказані норми визначають вичерпний перелік спорів, вирішення яких відноситься до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви, зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначені нечітко і вони є незрозумілими.

Також, відсутні будь-які доводи стосовно допущення суб'єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо неї.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Проте, позивачем до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору.

При цьому, позивач у позовній заяві просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на положення пунктів 4, 6, 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За правилами пунктів 4, 6, 15 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Суд звертає увагу, що у цьому випадку відсутні підстави, які передбачені законом для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставку судового збору визначено на рівні 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року встановлено на рівні 1378 грн. 00 коп. Тому, у випадку, який розглядається, належний розмір судового збору при поданні позову за вимоги немайнового характеру становить 551,20 грн.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Згідно частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України та подати до суду оригінал документ про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Враховуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням строку, достатнього для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106, 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльність та визнання права на сплату - компенсацію авторської винагороди, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 25 березня 2016 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і не підлягає оскарженню.

Суддя Т.Г. Стрелець