Справа № 803/1703/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 876/9065/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у адміністративній справі №803/1703/15 за позовом Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі про визнання недійсними розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2015 року позивач - Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_1 звернулося в суд з позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі в якому просило визнати недійсними «Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини другої «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня 2015 року по ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області розробити нові розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, враховуючи пропорційні видатки декількох підприємств де працювали вказані особи.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі про визнання недійсними розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області призначена та виплачується пенсія ОСОБА_3 на підставі пункту «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.92 року №224 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей».

ОСОБА_3 працювала у СФГ ОСОБА_1 з 06.05.2010р. по 06.07.2010 р. (61 день), після чого була звільнена за власним бажанням. Подальша її доля, тобто працевлаштування чи вихід на пенсію СФГ ОСОБА_1 не відома. Ні вказана особа, ні представники Пенсійного фонду з заявами про оформлення пенсій до господарства не звертались.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.92 року №244 «Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей» жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Пунктом «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, азі січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Окрім того, виключи цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат з загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

З врахуванням того, що ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.92 рок №224 як жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро і більше дітей, у Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 не може бути одноособових зобов'язань щодо відшкодування коштів понесених Пенсійним фондом як витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 оскільки виплата таких пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджет України до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону Україні «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що УПФУ в м. Володимир-Волинському надіслано СФГ ОСОБА_1 розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 2015 року по пенсіонеру ОСОБА_3

Відповідно до вказаного розрахунку місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_3 становить 1 061,92 грн., при цьому частка сплати господарства - 100%.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 1 статті 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»).

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлено ставку збору в розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція розроблена відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції до роботодавців - страхувальників відносяться підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 2.1 Інструкції).

Розділ 6 Інструкції визначає порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Так, відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту другого Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Згідно із пунктом «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №244 від 16.05.1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей», відповідно до пунктів 1, 2 якої жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподаpському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що пенсія відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначається жінці, що виховала п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, якщо на момент звернення за пенсією особа працює у сільськогосподарському виробництві, що підтверджується записами у трудовій книжці, а при їх відсутності уточнюючою довідкою, незалежно від віку та наявного трудового стажу.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Таким чином, платники, які в 2014 році перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку з 01.01.2015 року зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України суми понесених витрат на виплату і доставку, пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств.

Судом першої інстанції відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 встановлено, що з 06.05.2010 року по 06.07.2010 року вона працювала на посаді комірника в СФГ ОСОБА_1, що стверджується копіями трудової книжки особи, довідки господарства від 03.06.2010 року (а.с. 28-29,30). 10.06.2010 року ОСОБА_3 звернулась в УПФУ в м. Володимир-Волинському із заявою про призначення їй пенсії та відповідно до протоколу №250 від 14.06.2010 року їй було призначено пенсію на пільгових умовах за віком як жінці, яка виховала п'ятеро і більше дітей (багатодітна мати).

Взявши до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про підтверджений факт наявного у ОСОБА_3 трудового стажу у сільськогосподарському виробництві, набутого нею на посаді комірника в СФГ ОСОБА_1, призначення вказаній особі з 10.06.2010 року пільгової пенсії на підставі пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже, позивач зобов'язаний відшкодовувати УПФУ в м. Володимир-Волинському районі фактичні витрати на виплату та доставку такої пенсії. При цьому судом враховано, що пільгова пенсія на підставі пункту «ж» статті 13 цього Закону призначається особі незалежно від віку і трудового стажу, що спростовує твердження позивача про необхідність врахування пропорційності видатків декількох підприємств, де працювала така особа, оскільки обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004 року, не пов'язаний із часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у адміністративній справі №803/1703/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 04 березня 2016 року.