Справа № 813/2209/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Справа № 876/7385/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за його позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області (далі - Відділ) в якому просив визнати протиправною відмову Відділу щодо внесення зміни до актового запису від 29.11.1982 №46 та зобов'язати відповідача внести зміни до цього актового запису в графу про національність матері з «українка» на «полька».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання «карти поляка» звернувся до Відділу щодо внесення змін до актового запису про його народження, де в графі «національність матері» помилково вказано «українка» замість «полька», однак рішенням відповідача у цьому йому відмовлено. Його мати - ОСОБА_2 була етнічною полькою, проживаючи на території України дотримувалася польських традицій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі №813/2209/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а також подав клопотання про розгляд за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України (далі - МЮУ) від 12.01.2011 №96/5 (зареєстровано в МЮУ 14.01.2011 за №55/18793; далі - Правила) не передбачене внесення органами державної реєстрації актів цивільного стану змін до вказаних у актових записах відомостей щодо національності громадян. Зміна національності не входить до компетенції Відділу. Вимога про зобов'язання внести зміни до актового запису є похідною від першої вимоги і також не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умовами що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 5 п.9 Рішення КСУ від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 29.11.1982 Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: с.Семенівка цього ж району. Батьками позивача записані: ОСОБА_3, національність - українець та ОСОБА_2, національність - полька. Актовий запис про народження від 29.11.1982 №46 (а.с.9; далі - Актовий запис).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр) про державну реєстрацію народження від 22.04.2015 №2, сформованого на підставі заяви позивача від цієї ж дати №229/02-28 згідно Актового запису, у графі «відомості про батька» зазначено: ОСОБА_1, українець, у графі «відомості про матір» - ОСОБА_2, українка (а.с.8).

23.04.2015 позивач звернувся до Відділу із заявою в якій просив дослівно: «Прошу вас внести зміни у моє народження, вказати національність мами полька замість українка» (далі - Заява).

За результатами розгляду цієї заяви відповідач листом від 23.04.2015 №477/02-22 повідомив позивача, що відповідно до діючого законодавства, зміна національності не входить до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, зазначено, що вказане питання може бути вирішено в судовому порядку (районний суд за місцем проживання), відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини» (а.с.12; далі - Лист).

Частина 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст.2 Закону актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частинами 3, 5 ст.9 Закону передбачено, що актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються МЮУ.

Питання внесення змін до актового запису цивільного стану врегульовано ст.22 Закону.

За змістом частин 1-4 цієї статті внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.2.1 Правил (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника при пред'явленні паспорта або паспортного документа. Реєстрація заяв про внесення змін до актових записів цивільного стану, поданих до відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявником особисто та отриманих від інших відділів, проводиться у журналі обліку заяв встановленої форми.

Згідно з п.2.12 даних Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Вбачається, що Заява та Лист не відповідають вимогам щодо форми заяви та висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану (про відмову в цьому) визначених (наведених) Правилами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що Заява була прийнята та розглянута Відділом в загальному порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а не в спеціальному порядку, передбаченому Законом та Правилами.

Відтак, підстав для визнання в судовому порядку протиправною відмови Відділу щодо внесення зміни до Актового запису та зобов'язання його внести зміни до такого, немає.

Водночас, суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновками суду першої інстанції, які були покладені в основу оскарженого судового рішення, зваживши на таке.

Відповідно до пп.2.13.2 п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України;

Пунктом 2.16 цих же Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Реєстру.

На підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку (пп.2.16.14 п.2.16 Правил).

Системний аналіз наведених положень законодавства України дає можливість прийти до висновку, що таке законодавство, за наявності достатніх підстав, не обмежує кола відомостей зміни (виправлення помилок) щодо яких можуть бути внесені до актового запису цивільного стану, якщо такі там зазначені, на підставі відповідного висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Твердження суду першої інстанції в цій частині є надумані, свідчать про поверховий, вибірковий аналіз наведених норм законодавства, з метою обґрунтування своєї помилкової правої позиції, яка дослівно відповідає змісту Листа.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно ухвалено судове рішення яким в позові відмовлено, проте таке було ухвалено із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що однак не призвело до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування оскарженого судового рішення відсутні. Таким чином, апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а прийняту судом першої інстанції постанову - без змін.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися до Відділу із заявою про внесення змін до Актового запису за формою, наведеною в додатку 1 до Правил та вимагати складення цим Відділом обґрунтованого висновку про внесення змін до Актового запису або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2 до цих же Правил. В останньому випадку позивач буде мати право повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб до адміністративного суду.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 09 березня 2016 року.