Справа № 826/12778/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - Гомольської Яни Павлівни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року у справі адміністративним позовом Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року Підприємство «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу відповідача такими, що прийняті останнім без достатніх правових підстав, а тому вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24 лютого 2015 року № 000261710 та від 24 лютого 2015 року № 000271710; рішення від 24 лютого 2015 року № 000281710 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18 грудня 2014 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 травня 2015 року № Ф-688.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - Гомольська Яна Павлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.11.2014 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 05.02.2015 року № 63/26-57-22-02/35635441, за змістом якого перевіркою було встановлено порушення позивачем підпунктів 169.2.2, 169.2.4 пункту 169.2 статті 169, підпункту «б» 176.2 пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у сумі 4802,41 грн.; пункту 3.1 наказу Міндоходів України від 09.09.2013 № 455 "Про затвердження інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» при обрахунку своєчасності повноти нарахування, обчислення і сплати єдиного соціального внеску встановлено заниження нарахування відсотку єдиного соціального внеску з фонду оплати праці Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України відносно працівників наведених в таблиці на суму 133135,55 грн.

На підставі висновків вказаного вище акта перевірки Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.02.2015 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1020,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення від 24.02.2015 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 9604,82 грн., в тому числі, 1802,41 грн. за основним платежем та 4802,41 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); рішення від 24.02.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу нараховано 66567,78 грн. штрафних санкцій; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2015 року № Ф-688, якою відповідач вимагає у позивача сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 129202,52 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням про застосування штрафних санкцій, вимогою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що контролюючим органом під час проведення перевірки було встановлено, що згідно постанови слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.01.2015 року «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки» опрацьовано протоколи допиту свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за наслідками аналізу яких, контролюючий орган дійшов висновку, що дані громадяни на Підприємстві «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України не працювали та заробітну плату не отримували, що підтверджено наданими СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві до перевірки банківськими виписками про рух коштів, але згідно протоколів допиту отримували щомісячну винагороду в розмірі 300,00 грн. за надані в використання підприємству трудові книжки.

Відтак, податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем на порушення п.п. 169.2.2, 169.2.4 п. 169.2 ст. 169 Податкового Кодексу України зменшено суму загального місячного оподаткованого доходу на суму податкової соціальної пільги громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що призвело до заниження зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб у сумі 4802,41 грн.

На спростування доводів контролюючого органу позивачем надано суду відповідні документальні докази на підтвердження реальності трудових відносин з вищезазначеними працівниками.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 був прийнятий на роботу згідно власної заяви від 01.04.2011 року та наказу від 01.04.2011 року № 1 на посаду укладальника-пакувальника. Між підприємством і громадянином було підписано посадову інструкцію, крім того, останнього було ознайомлено із правилами безпеки, що підтверджується матеріалами справи. За виконану роботу працівник отримував заробітну плату, про що власноруч ставив підписи у відомості. В подальшому, для отримання права на соціальну пільгу ОСОБА_3 звертався із відповідною заявою до позивача. ОСОБА_3 був звільнений із роботи за власним бажанням згідно заяви від 30.09.2013 року та на підставі Наказу від 30.09.2013 року № 1.

У свою чергу, взаємовідносини між позивачем і ОСОБА_3 були предметом розгляду у Баришівському районному суді Київської області, щодо захисту ділової честі і репутації.

Так, згідно ухвали Баришівського районного суду Київської області від 11.02.2015 року провадження у справі № 355/168/15-ц закрито за примиренням сторін, у зв'язку з надходженням від ОСОБА_3 заяви про підтвердження трудових відносин і отримання заробітньої плати під час трудових відносин із Підприємством «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_4, то судом першої інстанції було встановлено, що останній був прийнятий на роботу згідно власної заяви від 01.04.2011 року та Наказу від 01.04.2011 року № 1, обіймав посаду укладальника-пакувальника. Між підприємством і громадянином було підписано посадову інструкцію, крім того, працівник був ознайомлений із правилами безпеки. За виконану роботу працівник отримував заробітну плату про що власноруч ставив підписи у відомості. Для отримання права на соціальну пільгу ОСОБА_4 звертався із відповідною заявою до підприємства. Працівник був звільнений із роботи за власним бажанням згідно заяви від 30.09.2013 року та на підставі Наказу від 30.09.2013 року № 1.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_5, то судом встановлено, що ОСОБА_5 була прийнята на роботу згідно заяви від 01.04.2011 року та на підставі Наказу від 01.04.2011 року № 1, обіймала посаду укладальника-пакувальника. Між підприємством і зазначеною особою було підписано посадову інструкцію, також працівниця була ознайомлена із правилами безпеки. За виконану роботу працівниця отримувала заробітну плату, про що власноруч ставила підписи у відомостях. Для отримання права на соціальну пільгу ОСОБА_5 звернулася із відповідною заявою до підприємства. 01.04.2014 року ОСОБА_5 була звільнена із роботи за власним бажанням згідно заяви та на підставі Наказу від 01.04.2014 року № 1.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_6, то судом першої інстанції було встановлено, що остання була прийнята на роботу згідно власної заяви від 01.04.2011 року та на підставі Наказу від 01.04.2011 року № 1, обіймала посаду укладальника-пакувальника. Між підприємством і громадянином було підписано посадову інструкцію, крім того, працівник була ознайомлена із правилами безпеки. За виконану роботу працівник отримувала заробітну плату, про що власноруч ставила підписи у відомості. Для отримання права на соціальну пільгу ОСОБА_6 зверталася із відповідною заявою до підприємства. Працівник була звільнена із роботи за власним бажанням згідно заяви від 31.12.2014 року та на підставі Наказу від 31.12.2014 року № 1.

Крім того, на підтвердження трудових взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_6, позивачем надано докази звернення ОСОБА_6 про отримання довідки про заробітну плату для отримання допомоги по безробіттю та надання запитуваної довідки від 05.03.2015 року № 5 на вимогу ОСОБА_6

Також судом першої інстанції було встановлено, що за змістом заяв ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 останні звернулись до слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС України в м. Києві у зв'язку з невідповідністю наданих ними показань фактичним обставинам справи та просили провести допит з додержанням вимог кримінального-процесуального кодексу України.

Також, позивачем надано заяви зазначених працівників про відсутність претензій до Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.(п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід(п.п. 168.4.1 п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України ).

Перелік податкових соціальних пільг визначений п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України .

Згідно п.п. 169.2.1 п. 169.2 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга застосовується до нарахованого платнику податку місячного доходу у вигляді заробітної плати тільки за одним місцем його нарахування (виплати).

Заробітна плата - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом (п.п.14.1.48 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема, заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору (п.п. 14.1.54 Податкового кодексу України ).

Згідно до п.п. 169.2.2 п. 169.2 ст.169 Податкового кодексу України платник податку подає роботодавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги (далі - заява про застосування пільги).

Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання роботодавцем заяви платника податку про застосування пільги та документів, що підтверджують таке право. Роботодавець відображає у податковій звітності всі випадки застосування або незастосування податкової соціальної пільги згідно з отриманими від платників податку заявами про застосування пільги, а також заявами про відмову від такої пільги.

Податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.(п.п. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 Податкового кодексу України).

Враховуючи, що наданими позивачем документами спростовано висновки контролюючого органу, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень від 24.02.2015 року № 000261710 та від 24.02.2015 року № 000271710.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що під час перевірки контролюючим органом було встановлено заниження позивачем суми нарахування єдиного внеску на фонд оплати праці на суму 133135,55 грн. за рахунок заниження ставки єдиного внеску відповідно до класу професійного ризику, у зв'язку з чим до позивача застосовано штраф за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 66567,78 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Так, з акта перевірки неможливо встановити підстави та обставини, за яких відповідач дійшов висновку про заниження позивачем суми нарахування єдиного внеску на фонд оплати праці на суму 133135,55 грн.

Зокрема, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності винесеного рішення, не надано належних та допустимих доказів своєчасного не нарахування єдиного внеску, зокрема карткою особового рахунку, що б підтверджувала б наявність встановленого порушення.

Крім цього, в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження від 17.04.2015 року № 14, яким спростовано висновки акту Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.02.2015 року № 63/26-57-22-02/35635441 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.11.2014 року» щодо заниження зобов'язань по податку на додану вартість на доходи фізичних осіб у сумі 4802,41 грн. та щодо заниження нарахування відсотку єдиного соціального внеску з фонду оплати праці Підприємства «Благодар» Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України відносно працівників наведених у таблиці на суму 133135,55 грн.

Так, зокрема, при проведенні експертного дослідження, було проаналізовано інформацію для звірення рахунків з УПФУ в Святошинському р-ні м.Києва за нарахованими та сплаченими внесками станом на 01.01.2013 року з додатками, відповідно до яких відхилень між поданими позивачем та даними УПФУ в Святошинському р-ні м.Києва не встановлено.

Також, у висновку проаналізовано лист ДФС України, ГУ ДФС в м. Києві, ДПІ Святошинського р-ну ГУ ДФС у м. Києві від 24.02.2015 року № 2761/10/26-57-17-06-15, яким зазначено про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску станом на 11.02.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача від 24.02.2015 року № 000281710 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18 грудня 2014 року та як наслідок його скасування.

З огляду на викладене, враховуючи що під час розгляду справи позивачем спростовано висновки контролюючого органу, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24.02.2015 року № 000261710 та від 24.02.2015 року № 000271710; рішення від 24.02.2015 року № 000281710 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18 грудня 2014 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2015 року № Ф-688, винесеної за наслідками прийняття спірних рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовної заяви та наявність підстав для її задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Крім цього, відповідно до ст. 94, ст. 98 КАС країни судовим рішенням вирішується питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року позивачу відстрочено сплату судового збору за звернення до суду з даною апеляційною скаргою до розгляду справи по суті.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України «Про судовий збір» з урахуванням змін до вказаного Закону, що набрали чинності з 01.09.2015 року.

Сума судового збору, що підлягає сплаті за ставкою для вимог майнового характеру в даній справі становить 5523,01 грн. (1,5% ціни позову (334728,26 грн.) = 5020,92 грн. *110%).

Таким чином, колегія суддів вважає наявними підстави для його стягнення з відповідача судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 245, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - Гомольської Яни Павлівни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві ( адреса: 03115, вул. Верховинна, 9, м. Київ, ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5523,01 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 04.03.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.