Справа № 822/6224/15
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/6224/15

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

03 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про зобов'язання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 27 січня 2016 року даний позов задовольнив.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

Представником відповідача подані клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Стосовно зупинення провадження у справі з підстав наявності в провадження Констинуційного Суду України подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 13 ст.ст. 21, 22, ч. 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України, колегія суддів зазначає, що воно не підлягає задоволенню оскільки поставлені на розгляд питання у вказаному поданні не стосується предмету даного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що між ОСОБА_4 та АТ "Дельта Банк" укладений договір банківського вкладу (депозиту) №2014 від 10.12.2014 року.

Згідно з умовами договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1, початкова сума якого складає 70 000 гривень.

Факт перерахування коштів на депозитний рахунок підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1, копія якої є в матеріалах справи.

02.03.2015 виконавчою дирекцією Фонду на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №150 "Про віднесення АТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" прийняте рішення №51 про запровадження тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року та призначення уповноваженої особи Фонду для тимчасової адміністрації.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення про продовження строку дії тимчасової адміністрації до 02.10.2015 року.

Листом АТ "Дельта Банк" від 29.09.2015 року позивача було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу №2014 від 10.12.2014 року, на який були залучені кошти, отримані внаслідок нікчемної транзакції згідно із п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення №664 про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду з питань ліквідації.

06.10.2015 року позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду з вимогою, у якій просив визнати його кредитором за вищевказаним договором банківського вкладу та включити його до реєстру вкладників, відповідь на яку позивачу не надана.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року.

Відповідно до ч. 1 статті 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону.

В силу ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч.3 ст.38 Закону.

Отже, уповноважена особа Фонду має право визнавати правочини нікчемними, однак це право не є необмеженим. Такі дії посадова особа повинна чітко обґрунтувати нормативно, інакше це вважатиметься перевищенням владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що договір банківського вкладу (депозиту) №2014 від 10.12.2014 року визнаний нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, а саме тому, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок іншою юридичною особою з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави.

На думку відповідача, укладаючи такий договір банківського вкладу банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Проте, судом встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду, що при укладанні договору банківського вкладу №2014 додаткових пільг чи переваг банком вкладнику надано не було, а тому посилання відповідача на п. 7 ч. ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним є безпідставним.

Крім того, питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу - це гарантований Законом обов'язок держави.

Визнаючи договір банківського вкладу №2014 нікчемним, відповідач посилається на незаконність зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої юридичної особи.

Вказані доводи суд також вважає необґрунтованими, оскільки ані Законом України "Про банки та банківську діяльність", ані іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення таких дій.

Крім того, відповідачем не доведено, що він мав право застосовувати до договору про банківський вклад будь - яку іншу підставу нікчемності правочину крім тих, які зазначені у ч.3 ст. 38 Закону.

Відповідачем не доведені, а судом не встановлені конкретні підстави для визнання нікчемним вищевказаного договору банківського вкладу.

В силу положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимог щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, моральним засадам вирішується виключно судом. У той же час, відповідне судове рішення про визнання недійсним цього договору матеріали справи не містять.

Встановлено, що станом на час укладення договору та перерахування коштів на рахунок, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів або підстави вважати, що правочин є нікчемним.

Також суттєвим є те, що договір був укладений, а кошти зараховані ще до прийняття постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення АТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних".

Таким чином, відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.