Справа № 2-а-401/10/0408
Суддя: Деркач Н. М.
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-401/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"31" травня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Деркач Н.М.при секретарі Хуторній Ж.І. за участю позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу - ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги на постанову та визнання не чинним постанови про

адміністративне правопорушення, -

ВС ТАНОВИВ:

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом, позивачСиряченко П.С. посилається на ті обставини, що він є власником транспортного засобу, а саме автомобіля «Шкода» реєстраційний номер АЕ 0878 AM.

17 квітня 2010 року постановою інспектора ДПС ВДАІ м. Кривого Рогу - ОСОБА_3 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі - 300 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.І ст. 122 КУпроАП. Зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення було отримано позивачем 05 травня 2010 року з поштової скриньки за домашньою адресою. У своїй адміністративній позовній заяві ОСОБА_2 просив поновити йому строк для оскарження вищезазначеної постанови серії АЕ № 122464, винесеної 17.04.2010 року інспектором ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу, також просив визнати її протиправною та скасувати, а також провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач у своїй заяві посилається на ті обставини, що при винесені постанови посадовою особою не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідач в судове засідання не зявився про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи знаходиться відмітка про повідомлення.

На підставі ст.. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, позивачем було зазначено, що він дійсно є власником автомобіля «Шкода» реєстраційний номер АЕ 0878 AM.

З постанови серії АЕ № 122464 винесеної 17.04.2010 року інспектором ВДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_3 видно, що 17.04.2010 року о 12.47 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Кривому Розі по вул.. Волгоградській рухався зі швидкістю 91 км/год, чим перевищив швидкість на 31 км/год в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості «Візир 0812466».

Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріали, зафіксовані за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови. Однак, як вбачається з Постанови по справі про адміністративне порушення, вона була складена 17.04.2010р. за фактом правопорушення, а отримані зазначені матеріали позивачем фактично були лише 05 .05 2010 року тобто, в порушення ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначив позивач в судовому засіданні, що він не отримував ні копії постанови про адміністративне правопорушення, ні додатків до неї, що порушило його права реалізувати своє звернення у встановлений законом десятиденний строк з дня отримання постанови до органів ДАІ чи посадової особи, що виніс спірну постанову з питання щодо встановлення належної особи, яка вчинила це правопорушення.

У звязку з чим, позивач вважає, що порушення строків направлення Постанови свідчить про суб'єктивне ставлення Відповідача до оскарження, а також, що дії Відповідача чинились поза межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства.

Відповідно до ст.. 33 КУпроАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах , встановлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Тому позивач, просить визнати незаконними дії посадової особи та скасувати Постанову від 17.04.2010р. винесену інспектором ДПС ВДАІ м. Кривого Рогу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно до вимог ст.. 18 ч.І п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Вищезазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 33 Кодексу про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення обов'язковим є врахування особи порушника. Як зазначено в позові, посадовою особою - ДПС ВДАІ м. Кривого Рогу - ОСОБА_4, в порушення вказаної статті, особа правопорушника не була з'ясована. Однак, суд не може погодитись із зазначеним твердженням із наступних підстав.

Так, ст.14-1 КпроАП України передбачено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою, цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період зясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Із наданих на адресу суду письмових матеріалів не вбачається наявність доказів того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізувала своє право на звернення у встановлений законом десятиденний строк з дня отримання постанови до органів ДАІ чи посадової особи, що виніс спірну постанову з питання щодо встановлення належної особи, яка вчинила це правопорушення. ОСОБА_2 є власником зазначеного у постанові від 17.04.2010 року транспортного засобу, тому, суд вважає саме позивача по справі належною особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається із письмових доказів (постанови) від 17.04. 2010 року відповідачем - інспектором відділу ДАІ м. Кривого Рогу було винесено постанову про порушення позивачем п. 12.4 ПДД, а саме - перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 31 км/годину, за що на позивача накладено штраф в розмірі 300 грн.

Зазначена постанова була отримана позивачем через значний час, яку він отримав через поштову скриньку за домашньою адресою лише 05.05.2010 року.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі інспектор відділу ДАІ ДПС м. Кривого Рогу - ОСОБА_3. не зявившись у судове засідання, на виконання вимог ст. 71 КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій.

Як вбачається із дослідженої судом постанови, позивачем вчинено правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП у зв'язку з перевищенням останнім швидкості руху у населеному пункті всупереч вимогам п.12.4 ПДР України.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог державних стандартів України відео-та фотозйомку працівники ДАІ здійснюють приладами, які сертифіковані в Україні, зокрема: «Візир».

Згідно до протоколу, фіксація вищевказаного правопорушення проводилась за допомогою вимірювача швидкості «Візир» № 0812466. Однак, суду не надано доказів на підтвердження правомірності застосування саме цього технічного засобу при фіксації вказаного у протоколі правопорушення.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

У відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Таких документів до оскаржуваної постанови відповідачем також не надано.

Ця обставина не спростована в судовому засіданні (а.с.6) не дозволяє зробити іншого висновку.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, що постанова від 17.04.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Однак, як вбачається з матеріалів, що додаються до позовної заяви (копія постанови), Постанову по справі про адміністративне правопорушення не було надіслано на адресу позивача, що грубо порушую вимоги КУпроАП.

Оскільки, позивачем строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, цей строк має бути поновлено, що й просив позивач в адміністративному позові.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що дії Відповідача чинились поза межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у зв язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.. ст.. 247, 288, 289, 293 КУпАП суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги на постанову та визнання не чинним постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження Постанови серії АЕ за № 122464 від 17.04.2010 року, винесеної посадовою особою інспектором ДПС БДПС м. Кривого Рогу - ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі - 300 грн.

Визнати незаконними дії посадової особи - інспектора ДПС ДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі - 300 грн.

Скасувати Постанову серії АЕ за № 122464 від 17.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою - інспектором ДПС ДАІ м. Кривого Рогу - ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі - 300 грн.

Провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду через районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. М. Деркач