Справа № 345/1384/15-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 876/6025/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2015 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,

в с т а н о в и в:

Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради 14.04.2015 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 у користь Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у розмірі 27286,52 грн. за період з 01.02.2013 року по 30.11.2014 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано положення ст. 349 ЦК України, де зазначено, що право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Станом на 14.11.2014 р. за ОСОБА_2, відповідно до листа Калуського ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Калуш, Калуського, Галицького, Долинського, Рогатинського та Рожнятівського районів за чоловіком відповідачки зареєстрований більше як один автомобіль, транспортний засіб (механізм), а саме: ВАЗ 21043, 1995 року випуску та ВАЗ 2101, 1973 року випуску. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1, при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, приховала, що у власності чоловіка ОСОБА_2 є автомобілі ВАЗ 21043, 1995 року випуску та ВАЗ 2101, 1973 року випуску.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у 2013-2014 роках ОСОБА_1 зверталася до УПСЗН Калуської міської ради за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, що підтверджується відповідними заявами від 15 лютого 2013 року (а.с. 4-5), від 06 серпня 2013 року(а.с. 9-10), від 12 лютого 2014 року (а.с. 14-15) та від 27 жовтня 2014 року (а.с.19-20). До заяв додані декларації про доходи та майновий стан (а.с. 6-7, 11-12, 16-17, 21-22).

На підставі поданих документів, рішеннями від 18.02.2013 р. (а.с. 8), від 08.08.2013 р. (а.с. 13), від 14.02.2014 р. (а.с. 18), від 03.11.2014 р. (а.с. 23) УПСЗН Калуської міської ради призначало сім'ї ОСОБА_1 державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім'ї.

На запит УПСЗН Калуської міської ради ЦНП ДАІ з обслуговування м. Калуш, Калуського, Галицького, Долинського, Рогатинського та Рожнятівського районів дало відповідь, з якої видно, що за чоловіком відповідачки зареєстровано два транспортні засоби: ВАЗ 21043, 1995 року випуску та ВАЗ 2101, 1973 року випуску (а.с. 24).

На підставі отриманих даних УПСЗН Калуської міської ради, з врахуванням того, що у власності чоловіка ОСОБА_1 знаходиться більше одного транспортного засобу, на заміну вище зазначених рішень прийняло нові рішення, якими відмовило в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_1 (а.с. 25-26).

У зв'язку з цим, проведено розрахунок суми переплати і надіслано відповідачці повідомлення про відшкодування державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 27).

Згідно повідомлення про відшкодування коштів, що підлягають поверненню зазначено, що переплата, яка підлягає поверненню внаслідок виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім"ї, що не мала права на таку допомогу становить 27286,52 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що так як у судовому засіданні не встановлено умислу на подання недостовірних даних щодо інформації про доходи та майновий стан ОСОБА_1 та членів її сім'ї, отже управлінням неправомірно відмовлено та припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Не заперечуючи вказаних висновків , колегія суддів вважає, що розгляд справи по суті є помилковим.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 р. № 1768-III (далі - Закон №1768-III) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї; середньомісячний сукупний доход сім'ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок №250).

Відповідно до п. 2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси порушено, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

На підставі аналізу пунктів 1-4 ч. 4 ст. 50 КАС України, колегія суддів приходить до переконання, що громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 22.09.2015р. у справі №811/3781/14, яка з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

При цьому, у вказаному рішенні колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначено: "Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє колегії суддів дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків "превентивного" судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки".

Водночас, відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи дає можливість колегії суддів прийти до переконання, що у випадку, що розглядається, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю ОСОБА_1, а відтак такий спір є не публічно-правовим, а приватно-правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не підпадають під дію ч. 4 ст. 50 КАС України, що є наслідком скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 41, 157, 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2015 року скасувати і провадження у справі №345/1384/15-а закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 04.03.2016 року.