Справа № 233/446/16-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/446/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

при секретарі Махоті О.В.,

за участю

позивача -

представника

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому зазначила, що є пенсіонером, перебуває на обліку в УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області та до 01 квітня 2015 року отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року відповідачем припинена виплата пенсії з посиланням на абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у зв*язку з внесенням змін до законодавчого акту, при цьому, з 01 червня 2015 року обставини, що передбачали припинення виплати пенсії, відпали, але така виплата відповідачем не відновлена. Відповідачем відмовлено позивачці у поновленні пенсійних виплат з посиланням на ті ж самі обставини, які зумовлювали припинення виплати пенсії. Вважає, що оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі, спеціальних, на загальних підставах не прийнятий, то з 01 червня 2015 року вона вже не має права на призначення пенсії у порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому з 01 червня 2015 року їй повинна виплачуватись пенсія по інвалідності, як це передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Враховуючи викладене, просила визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті їй пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року незаконною та зобовязати відповідача виплачувати їй пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2015 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні (а.с. 4).

Представник відповідача - Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення (а.с. 36-37), зі змісту яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 02 березня 2012 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, що набрав законної сили з 01 квітня 2015 року, внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо пенсійного забезпечення осіб в частині виплати пенсій працюючим пенсіонерам, а саме, передбачено, що тимчасово, з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Згідно із записами у трудовій книжці позивачка працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №1 Костянтинівського об*єднаного управління ПФУ та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ. В період дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, що набрав законної сили з 01 квітня 2015 року, особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» у період роботи з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, пенсія, призначена відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - не виплачується. З наведених підстав просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7), згідно копії довідки МСЕК серія 10 ААВ №397805 (а.с. 16) є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання, що також підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 12), протоколом про призначення пенсії (а.с. 17). Згідно копії трудової книжки позивачка у теперішній час займає посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №1 Костянтинівського об*єднаного управління ПФУ (а.с. 13-15), що давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», як це вбачається з відповіді УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області на адресу позивачки № 25064/04 від 25 грудня 2015 року (а.с. 10 зворот).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування» з 02 березня 2012 року (а.с. 10).

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до відповідача з приводу поновлення їй з 01 червня 2015 року виплати пенсії по інвалідності у зв*язку з відсутністю перешкод для її виплати (а.с. 8-9), на яку відповідачем повідомлено, що у період дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, що набрав законної сили з 01 квітня 2015 року, особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та працює на посаді, яка давала право на призначення пенсії згідно Закону країни «Про державну службу» у період роботи з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, пенсія, призначена відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - не виплачується (а.с. 10).

В силу ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до абз.1, 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. У період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області дотримується думки, що оскільки позивач працює на посаді, яка давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 пенсія, призначена згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу ОСОБА_1 виплачуватися не повинна.

В той же час, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213-VII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зазначений в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач ОСОБА_1, дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим дії відповідача в цей період часу відповідали діючому законодавству. При цьому, з 01 червня 2015 посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені частиною 1 статті 47 та статтею 54 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, та з 01 червня 2015 перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушене право позивачки захисту, оскільки відповідачем не наведено суду належних і достатніх доводів в обґрунтування правомірності своїх дій. Тому бездіяльність відповідача у справі щодо відмови у виплаті позивачу ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», слід визнати протиправною та зобов*язати відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - з 01 червня 2015 року.

В силу ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб*єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору, у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1, 30).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій областіщодо відмови ОСОБА_1 у виплаті з 01 червня 2015 року пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», неправомірними.

Зобов'язати Костянтинівське об*єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій областівиплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 червня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 (п*ятсот п*ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя