Справа № 809/4461/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 809/4461/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

cудді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чуб А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Л.О. про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу №341361 від 05.05.2015 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, зобов'язання Уповноважену особу надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати ОСОБА_1 відшкодування у розмірі до 200 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" Пантіною Л.О. протиправно прийнято рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу за №341361 від 05.05.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Український професійний банк", яке було підставою до не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач, його представник, заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові та письмових поясненнях. Суду пояснили, що ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" щодо включення його до реєстру вкладників та отримання коштів в межах гарантованої суми вкладу. Проте, відповідач повідомив його про прийняте рішення щодо нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) №341361 від 05.05.2015, укладеного між позивачем та ПАТ "Український професійний банк", на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 Цивільного кодексу України. У зв'язку з цим інформацію щодо вищевказаного договору не включено до переліку вкладників ПАТ "Український професійний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Наголосили, що правових підстав для визнання вказаного договору нікчемним у відповідача немає, посилання на ст.228 ЦК України, як на те, що договір порушує публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, на незаконне заволодіння ним, є безпідставним. Не відповідають дійсності і твердження відповідача про те, що вказаний правочин укладений з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вищевказаних обставин відповідачем не надано. Вважають, що відповідачем порушено приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки оскаржуване рішення порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав, зазначених у поданому запереченні. Суду пояснила, що за наслідками проведення перевірки правочинів з ПАТ "Український професійний банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, комісія дійшла до висновку, що договір банківського вкладу, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Український професійний банк" є нікчемним з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 Цивільного кодексу України. Наголосила, що кошти на рахунок позивача надійшли від іншого клієнта банку з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави. Крім цього, вищевказаний переказ коштів було проведено у період, коли діяла Постанова Національного банку України №293/БТ від 30.04.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", відповідно до якої діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, на думку представника відповідача, у даному випадку вищезгадані обставини вказують на наявність умислу позивача отримати кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що передбачає незаконне заволодіння державними коштами. В задоволенні позову просила відмовити.

Викликана в судове засідання в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона зі свого поточного рахунку в іноземній валюті перерахувала грошові кошти у розмірі 5 000 доларів на депозитний рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_2, що є її правом, як вкладника ПАТ "Український професійний банк" Наголосила, що її не було відомо про Постанову Національного банку України №293/БТ від 30.04.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", відповідно до якої діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки вищевказане рішення було таємним та не підлягало розголошенню. Вказала, що будь-якого умислу щодо спричинення шкоди державі шляхом перерахування вищезгаданих коштів позивачу у неї не було. Така операція зумовлена необхідністю коштів на рахунку позивача для отримання візових документів.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, покази свідка дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ "Український професійний банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Стандарт" за №341361 від 05.05.2015. Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 договору сума вкладу складає 5 000 доларів США строком на 12 місяців. Днем повернення вкладу є 06.05.2016. Процентна ставка на суму вкладу встановлюється у розмірі 12% річних (а.с.13).

На підставі договору за №341361 від 05.05.2015 ОСОБА_1 в ПАТ "Український професійний банк" було відкрито рахунок за НОМЕР_2, на який ОСОБА_6 зараховано 5000 доларів шляхом безготівкового перерахування коштів з її поточного рахунку.

ПАТ "Український професійний банк" 30.04.2015 віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим за його діяльністю (постанова Правління Національного банку України від 30 квітня 2015 року № 293/БТ) (а.с.46-48).

Постановою правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 ПАТ "Український професійний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.50-51).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення № 107 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Український професійний банк" з 29.05.2015 до 28.08.2015 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Український професійний банк" - Пантіну Любов Олександрівну (а.с.52).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.08.2015 № 562 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.08.2015 прийнято рішення № 158 "Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Український професійний банк", яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Український професійний банк" та делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Л.О. строком на 1 рік з 31.08.2015 до 30.08.2016 включно (а.с.53-54).

Згідно витягу з Протоколу засідання Комісії про перевірку вкладів фізичних осіб від 26.06.2015, призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на № 31/ТА від 02.06.2015, комісією було здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників. За результатами перевірки встановлено, що на рахунок позивача за № НОМЕР_2 залучено кошти від іншої особи (а.с.56).

Протоколом № 21 засідання комісії з перевірки договорів від 17.08.2015 затверджено перелік правочинів (договорів), що є нікчемними згідно з ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Договір банківського вкладу за №341361 від 05.05.2015, укладений між позивачем та ПАТ "Український професійний банк" зазначено в додатку до протоколу.

Відповідачем повідомлено позивача про визнання договору банківського вкладу (депозиту) №341361 від 05.05.2015 нікчемним правочином (лист за № 01-10/4087 від 27.08.2015) (а.с.14).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами тощо регулюється Законом України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2-3 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Як вже встановлено судом, за рішенням відповідача визнано нікчемним договір банківського вкладу від за №341361 від 05.05.2015 на підставі ст. 38 Закону та ст. 228 Цивільного кодексу України, оскільки кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на рахунок іншою фізичною особою з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави.

Відповідач вважає, що укладаючи такий договір банківського вкладу банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Проте, при укладанні договору банківського вкладу за №341361 від 05.05.2015 додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому суд вважає безпідставним посилання відповідача на ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як на підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним. При цьому, суд наголошує, що питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу це гарантований Законом обов'язок держави.

Визнаючи вищевказаний договір банківського вкладу нікчемним, представник відповідача посилався на незаконність зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи. Вказані доводи суд також вважає необґрунтованими, оскільки ні Законом України "Про банки та банківську діяльність" або іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення вищевказаних дій.

Згідно з ст.1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Таким чином, п.2.1 Договору банківського вкладу за №341361 від 05.05.2015 та дії ОСОБА_6 щодо перерахування коштів на рахунок позивача у ПАТ "Український професійний банк" узгоджуються з приписами ст.1062 Цивільного кодексу України.

Вищевказані обставини спростовують висновок Уповноваженої особи Фонду про правомірність визнання договору банківського вкладу нікчемним.

Також, відповідачем не надано доказів наявності інших підстав визначених ч. 3 ст. 38 Закону внаслідок яких правочин позивача з ПАТ "Український професійний банк" є нікчемним.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.09 надано роз'яснення щодо ст. 228 Цивільного кодексу України наступного змісту, відповідно до якої перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 Цивільного кодексу України).

На підставі системного аналізу вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що укладення фізичною особою договору банківського вкладу з банком не порушує публічний порядок. Обставини незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи є кримінально караним діянням, і належним доказом такого факту є відповідне рішення суду, яким буде встановлено обставини, що свідчать про факт незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи. При цьому, при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" звернулася до прокуратури Голосіївського району м. Києва із заявою про вчинення злочину, а саме з питання доведення до неплатоспроможності та заподіяння шкоди внаслідок вчинення дій посадовими особами ПАТ "Український професійний банк". За фактом звернення порушено кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.09.2015 за №0000275 за ознаками злочину, передбаченого ст. 218-1 Кримінального кодексу України (а.с73).

Так, відповідач, стверджуючи про нікчемність договору банківського вкладу, посилається на неправомірність дій працівників банку. Однак, такі доводи є необґрунтованими та не можуть бути самостійною підставою для сумніву в добросовісності позивача, як вкладника, при виконанні умов договору. Доводи про наявність у працівників банку та позивача спільного умислу не підтверджуються жодними доказами.

Враховуючи відсутність судових рішень, якими встановлено обставини незаконного заволодіння майном держави, юридичної особи, підробки документів, шахрайства; щодо недійсності договору банківського вкладу позивача та відсутність обставин, встановлених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 Цивільного кодексу України, відповідачем протиправно не включено ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Український професійний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу.

Таким чином, доводи Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) не знайшли свого підтвердження. Оскаржуване рішення Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) за №341361 від 05.05.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Український професійний банк" підлягає скасуванню, а застосування наслідків недійсності правочину - неправомірним.

Статтею 27 Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до п. 12 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6. розділу III цього Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Оскільки рішення про визнання договору банківського вкладу (депозиту) є протиправним та підлягає до скасування, в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Л.О. наявні правові підстави для надання інформації про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 та включення його до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання до вчинення дій підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Пантіна Л.О. відноситься до посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 974, 40 грн. судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного 05.05.2015 №341361, між ОСОБА_1 та ПАТ "Український професійний банк".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" Пантіну Л.О. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити відшкодування за рахунок Фонду, згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 05.05.2015 №341361.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 07.03.2016.