Справа № 812/169/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/169/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №812/691/15 виданого 27.01.2016.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1378 гривень.

За подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір встановлена ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року, ставку судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, заявлену позивачем немайнову вимогу, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 551,20 грн.

Позивачу, у відповідності до вимог статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову, який має немайновий характер, слід надати суду документ про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. в доход Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Щодо визначення в якості відповідача - Начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 ст. 181 КАС України, відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 №202/98-ВР органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну виконавчу службу України, Державна виконавча служба України (ДВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень) відповідно до законів.

Згідно з положеннями 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є: 1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень. 2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. 3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Таким чином, до складу Державної виконавчої служби України входить відділ примусового виконання рішень, який не є самостійним органом державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі як відповідача у даній справі.

Також суд звертає увагу позивача на заявлену вимогу, щодо скасування постанови, проте у прохальній частині не зазначено номеру оскаржуваної постанови та дати її винесення.

З огляду на вищенаведене, адміністративний позов поданий без дотримання вимог ст. 106 КАС України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про судовий збір» суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.) та позовної заяви з вірним зазначенням відповідача та уточненими позовними вимогами.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому проваджені або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3