Справа № 821/107/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/107/16
15год. 34хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача Хащініної Г.О.,

представника відповідача Галкіної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" (позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (відповідач), в якому просило: визнати протиправною та скасувати прийняту митницею картку відмови у митному оформленні товарів №508030303/2016/00001 від 02.01.16; визнати протиправним та скасувати рішення митниці про коригування митної вартості товарів № 508030303/2016/000001/2 від 02.01.2016. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу 02.01.2016 була подана вантажна митна декларація №508030303/2016/000001 для здійснення митного оформлення, в якій зазначено вартість апельсинів сорту Washington 28560 доларів США, що складає за курсом доларів США на день поставки - 685459 грн. 05 коп., та вартість апельсинів сорту Navelina 4800 доларів США, що складає за курсом доларів США на день поставки - 115203 грн. 20 коп, а також було надано всі необхідні документи. Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості товару "За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)". Після проведеної перевірки відповідачем з підстав заниженої собівартості товару митний орган 02.01.16 відмовив позивачу в митному оформленні задекларованого товару, оформивши відповідну картку відмови №508030303/2016/00001, причиною відмови зазначено не підтвердження митної вартості товарів документально, не подання додаткових документів, зазначених у вимозі митного органу, що підтверджували б митну вартість. Митницею прийнято рішення № 508030303/2016/000001/2 від 02.01.2016 про визначення митної вартості товарів за резервним методом, внаслідок чого митна вартість товару збільшилась на 16124 дол. США. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про неправомірність дій митного органу щодо визначення митної вартості товару за шостим (резервним) методом, оскільки вважає, що заявлена декларантом митна вартість є достовірною та об'єктивною, яка підтверджується зовнішньоекономічними контрактами, інвойсами та іншими документами. Позивачем були надані митниці всі необхідні документи, які підтверджували правильність визначеної митної вартості товару за умовами договору та були передбачені ст. 53 Митного кодексу України, і обґрунтованих законом підстав вимагати додаткові документи не виникало. Також позивач вказує, що з метою випуску у вільний обіг ввезених товарів, які необхідні йому для провадження господарської діяльності, він був змушений сплатити митні платежі у сумі, визначеній митним органом за резервним методом.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Херсонська митниця Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Херсонська митниця ДФС) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що перевірка правильності визначення митної вартості зазначених товарів здійснювалась згідно з вимогами розділу III Митного Кодексу України та наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.12 № 689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". За результатами оцінки ризику щодо митної декларації №508030303/2016/000001 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів (можливе заниження заявленого рівня митної вартості товарів). При перевірці документів, які подавалися декларантом для здійснення митного оформлення товару, було встановлено, що в контракті №003/2015-ТR від 05.11.15 були вказані банківські реквізити продавця відмінні від тих, які вказані в рахунку -фактурі № 006799 від 21.12.15, у контракті зазначено BANKA BILGILERI T.IS/BANKASI ERZIN SUBESI, в рахунку-фактурі вказано BANKA ISBANK . В п.п.3.4 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що з метою розширення ринку збуту та збільшення обсягів продажу, товару, що постачається, сторони домовились про можливість зменшення ціни нижче, ніж дійсні оптові ціни на внутрішньому ринку країни постачальника. Підпунктом а) пункту 2 ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. При цьому, згідно з вимогами підпункту б) пункту 2 ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. 02 січня 2016 року декларанту була висунута вимога щодо необхідності надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або відповідно до п.6 ст.53 МКУ за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Позивач надав наступні документи - комерційну пропозицію б/н від 05.12.15, прайс від 05.11.15, інформацію з біржевого сайту Туреччини станом на 25.12.15 та 31.12.15. Надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів - у прайсі була зазначена цінова інформація тільки за сортом апельсину «Washington». В додатково поданій комерційній пропозиції зазначена вартість цитрусових за вагу нетто, тоді як в пп. 3.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що ціна товару включає вартість тари також. Тому, згідно з частиною 6 статті 54 МКУ, митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості №508030303/2016/000001/2, митну вартість скориговано, та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувались з наступних причин: основний метод (вартість операції): - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, наявні розбіжності в поданих документах, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не було застосовано у зв'язку з відсутністю інформації про вартість операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, прийнятої органом доходів і зборів з дотриманням умов, зазначених у статтях 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання (обчислена вартість) вартості не можуть бути застосовані оскільки відсутні розрахункові дані необхідні для застосування цих методів. Згідно зі статтею 64 Кодексу у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відповідач не вбачає в своїх діях порушень законодавства.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд встановив, що ТОВ "ТАРСУС ОЕ", як покупцем, та фірмою «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI.» (Туреччина), як продавцем, укладено контракт від 05.11.2015 №003/2015-TR, відповідно до умов якого продавець зобов'язаний постачати, а покупець прийняти та оплатити свіжі овочі, фрукти, ягоди врожаю 2015-2016 року та інші продукти харчування, що іменуються в подальшому товар, на умовах, обумовлених дійсним контрактом. Товар, що продається за контрактом, поставляється автомобільним або морським транспортом переважно на умовах CFR-Скадовськ, CIF-Скадовськ (Україна), CFR- Іллічівськ, CIF-Іллічівськ (Україна) в редакції Інкотермс -2010, а також можливі поставки на інших умовах, які будуть вказані в рахунках - фактурах (інвойсах) на кожну партію товару. Відповідно до п. 2.1 цього контракту ціна, кількість, асортимент та остаточні умови поставки товару обумовлюється в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару. Згідно п. 3.2 контракту ціна товару включає вартість митного оформлення на вивіз товару із країни постачальника, вартість тари та інші витрати, пов'язані із доставкою товару до пункту призначення в залежності від умов поставки. Оплата за товар здійснюється в доларах США шляхом переказу коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, умовою оплати є відстрочка платежу на 90 календарних днів з моменту випуску товару у вільний обіг на території України (п. 4.1, 4.2 контракту); товаросупровідними документами є фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), сертифікат походження, товаросупровідний документ (п.п. 5.2 контракту).

На підставі комерційної пропозиції від 05.12.2015 року фірма «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI.» запропонувала фірмі ТОВ «ТАРСУС ОЕ» співтовариство у виді поставок овочів та фруктів на умовах CIF-Скадовськ (Україна) на протязі 2015-2016р.р. в асортименті та по визначеним цінам.

26.12.2015 року на виконання умов контракту до морського порту Скадовськ морським судном було доставлено апельсини свіжі сорту "Washington", вирощені в Туреччині, врожаю 2015 року, розфасовані у 3300 пластмасових ящиків, які розміщені на 48 палетах з деревини, чиста вага нетто - 47600кг, загальна вага брутто 51000 кг, торгівельної марки Eryilmaz Narenciye, фірма-виробник - «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI.» та апельсини свіжі сорту "Navelina", вирощені в Туреччині, врожаю 2015 року, розфасовані у 550 пластмасових ящиків, які розміщені на 8 палетах з деревини, чиста вага нетто- 8000кг, загальна вага брутто 8500кг, торгівельної марки Eryilmaz Narenciye, фірма-виробник - «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI.»

02.01.2016 року до Херсонської митниці ДФС митного посту Скадовськ товариством ТОВ «ТАРСУС ОЕ» було оформлено в електронному вигляді та надано митну декларацію №508030303/2016/000001, в якій зазначено вартість апельсинів сорту "Washington" 28560 доларів США, що складає (за курсом доларів США на день поставки 24,000667грн.) - 685459грн.05коп., та вартість апельсинів сорту Navelina 4800 доларів США, що складає (за курсом доларів США на день поставки 24,000667грн.) - 115203грн.20коп, а також було надано всі необхідні документи.

В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів від 05.11.15 № 003/2015-TR, коносамент, рахунок-фактура (інвойс) від 21.12.15 №006799; копія митної декларації країни відправлення від 22.12.15 №15411600ЕХ002270, сертифікат про походження товару від 21.12.15 № 0245468, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, інформація про позитивні результати про ведення ветеринарно-санітарного контролю.

Митним органом було надіслано повідомлення декларанту, в якому з посиланням на п. 5 ст. 54 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості було витребувано наступні відомості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи ) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, декларанту було запропоновано за власним бажанням подати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларантом були надані митному органу наступні документи: комерційна пропозиція б/н від 05.12.15, прайс б/н від 05.11.15, інформація з біржевого сайту Туреччини станом на 25.12.15 та 31.12.15 у турецьких лірах по курсу турецька ліра к долару США : 1 долар США = 2,9139 турецької ліри.

Посадовою особою Херсонської митниці ДФС митного посту Скадовськ було винесено рішення від 02.01.2016 року про коригування митної вартості товарів №508030303/2016/000001/2, в якому митну вартість товарів скореговано та визначено резервним методом, внаслідок чого збільшено вартість товару, з 28500 дол.США до 42364 дол.США за 47000 кг апельсинів сорту "Washington", та з 4800 дол.США до 7120 дол.США за 8000 кг апельсинів сорту "Navelina", тобто на загальну суму 49484 дол.США, що перевищує заявлену позивачем митну вартість товару на 16124 дол.США. В рішенні від 02.01.16 митниця зазначає, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що:

«Документи надані для підтвердження митної вартості не містять усіх необхідних даних, отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Також не надані усі необхідні документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів (згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України). Митну вартість скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу.МД від 07.11.15 № 110130000/2015/508691, рівень митної вартості складає 0,89 дол./кг. Попередні методи не застосовувались з наступних причин: основний метод (вартість операції): - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не було застосовано у зв'язку з відсутністю інформації про вартість операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, прийнятої органом доходів і зборів з дотриманням умов, зазначених у статтях 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання (обчислена вартість) вартості не можуть бути застосовані оскільки відсутня інформація щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості та інформація щодо складових для обчислення вартості товару.»

Митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації у митному оформленні товарів за №508030303/2016/00001 та ТОВ «ТАРСУС ОЕ» було відмовлено у прийнятті митної декларації №508030303/2016/000001 від 02.01.2016 року , причиною відмови зазначено не підтвердження митної вартості товарів документально, не подання додаткових документів, зазначених у вимозі митного органу, що підтверджували б митну вартість.

Цього ж дня позивач оформив ВМД № 508030303/2016/000001/2 від 02.01.16 , виходячи з митної вартості товару, визначеної митним органом і за резервним методом, за результатами митного оформлення відповідачем було випущено товар у вільний обіг під фінансові гарантії.

Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем рішеннями про визначення митної вартості товару та карткою відмови, посилаючись на ненаведення відповідачем підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно ст. 257 цього Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1); митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 52 МК України, передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 4 ст.52 МК України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Статтею 57 глави 9 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 ст. 57 МК). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 ст. 57 МК).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України. Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Як визначено в частині 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 5 ст. 53 МКУ, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно із статтею 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має, зокрема, містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Митна вартість товарів була заявлена декларантом із застосуванням ч.1 ст.57 МКУ першого методу (основного) визначення вартості товарів, які імпортуються в Україну, а саме за ціною контракту (господарської операції), вчиненої у відповідності до зовнішньоекономічного контракту від 05.11.15 №003/2015-TR відповідно до п. 1.2 цього контракту, попередній асортимент, кількість та вартість товару, що постачається за дійсним контрактом, обумовлюється в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару, що підтверджується інвойсом №006799 від 21.12.15, в якому зазначено вартість товару: апельсини "Washington" вага нетто - 47600кг, вага брутто - 51000кг, вартістю 0,60дол. США за кг, загальною вартістю 28560дол. США, та апельсини сорту "Navelina" вага нетто - 8000кг вага брутто - 8500кг, вартістю 0,60дол. США за кг, загальною вартістю 4800дол. США. Товар оплачений не був, тому платіжний документ митниці не надавався.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені тим, що подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу (частина 2).

За змістом частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості виходив з того, що позивачем не надано в повному обсязі додаткові документи згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Наведені судом приписи ст. 55 МК України зобов'язують митницю в рішенні про коригування митної вартості товарів зазначити конкретні обставини, які викликають відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви в їх достовірності. Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові. Відмовляючи в митному оформленні товару та визначаючи його митну вартість за резервним методом відповідач не навів ніякого обґрунтування причин, через які митниця не може визнати заявлену митну вартість, яких саме даних не містять подані декларантом документи, не наведено достатніх підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, так само як і не зазначив обставини, які згідно ч.3 ст. 53 МК України перешкоджають цьому.

Тільки в письмових запереченнях до позову відповідач вказує на конкретні розбіжності або неповноту в поданих документах, а саме - в контракті №003/2015-ТR від 05.11.15 були вказані банківські реквізити продавця відмінні від тих, які вказані в рахунку -фактурі № 006799 від 21.12.15, п.п.3.4 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що з метою розширення ринку збуту та збільшення обсягів продажу, товару, що постачається, сторони домовились про можливість зменшення ціни нижче, ніж дійсні оптові ціни на внутрішньому ринку країни постачальника, додатково надані прайси не містили цінову інформацію щодо апельсину сорту "Navelina", в додатково поданій комерційній пропозиції зазначена вартість цитрусових за вагу нетто, тоді як в пп. 3.2 зовнішньоекономічного контракту передбачено, що ціна товару включає вартість тари також.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що вищевказані недоліки викликали у митного органу обєктивні сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару. При порівняннні змісту інвойсу та п. 12 зовнішньоекономічного контракту щодо банківських реквізитів продавця встановлено ідентичність номера банківського рахунку та найменування банку, в якому він відкритий, ISBANK ERZIN SUESI це філія ISBANK, скорочено IS.

Пп. 3.4 зовнішньоекономічного контракту щодо можливості зменшення ціни нижче ніж оптові ціни на внутрішньому ринку Туреччини ніяким чином не дає підстави вважати, що позивачем була заявлена недостовірна митна вартість товарів, оскільки відповідачем не надано до суду доказів штучного (довільного або фіктивного) зменшення ціни товару за вказаним контрактом. Крім того, сама можливість зменшення ціни товару нижче, ніж дійсні оптові ціни на внутрішньому ринку країни постачальника не є достатньою підставою для висновку про заниження позивачем митної вартості. Сторонами зовнішньоекономічного контракту узгоджено, що ціна товарів зазначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару (п.1.2 контракту). Наданий інвойс № 006799 містить всі необхідні реквізити, та завірений печаткою Торгово-промислової палати. Вказана в інвойсі ціна та вартість товару співпадає з відомостями, зазначеними у свідоцтві про походження, митній декларації країни відправлення. Надана декларантом митниці інформація з біржевого сайту Туреччини станом на 25.12.15 та 31.12.15 свідчить про ціну апельсину "Вашингтон" та інших сортів апельсинів, які значно нижче заявленої митної вартості. Щодо доводів відповідача про те, що в комерційній пропозиції зазначена вартість цитрусових за вагу нетто, то наданий суду переклад не містить таких даних, крім того пропозиція (оферта) виражає намір тільки продавця укласти договір на запропонованих умовах.

Доводи відповідача про те, що спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) , що на думку відповідача свідчить про заниження вартості ввезених в Україну товарів, суд також не приймає до уваги, оскільки відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів ЗЕД, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребовування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребовування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

До того, наданий суду витяг з АСАУР про ввезені протягом листопада-грудня 2015 року аналогічні товари (апельсини) свідчать про товар, який завозився іншими декларантами та оформлювався іншими митницями України, до того ж в таблиці не зазначені такі характеристики, як вид транспорту, що значно впливає на ціну імпортованих товарів. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. В даному випадку сторона зовнішньоекономічного контракту Компанія «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INЄAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. ЄTI.» є виробником апельсинів, очевидно за таких обставин вартість самостійно виробленого товару може бути нижчою, ніж його ринкова вартість.

Згідно ч.1 ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб'єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку. Відповідно ст. 6 Указу Президента України "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" від 25 серпня 1994 року №475/94 встановлено, що при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції. Наведені норми дають підстави для висновку, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва. Відповідач ніяким чином не обґрунтував обчислення митної вартості апельсинів за ціною 0,89 дол. США за кг . Згідно даних, розміщених на офіційному веб-сайті Державної митної служби України (www.customs.gov.ua), вбачається, що середньорозрахункова вартість імпорту апельсинів з Туреччини код УКТЗЕД 80510, які доставлялись морським судном, складала у грудні 2015 року - 0,54 дол. за один кг (Херсонська митниця).

Судом встановлено, що митний орган не навів, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, інвойсі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви. Такі сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товару є надуманими та не ґрунтуються на жодних об'єктивних даних. Відповідачем не була доведена правомірність прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростоване твердження позивача стосовно того, що наданих позивачем митному органу документів достатньо для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Оскільки рішення про визначення митної вартості товару є протиправним, то підстави для відмови у митному оформленні також відпали, тому картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 03 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами ст.94 КАС України, відповідно до якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ".

Визнати протиправними та скасувати прийняті Херсонською митницею Державної фіскальної служби картку відмови у митному оформленні товарів № 508030303/2016/00001 від 02.01.16 та рішення про коригування митної вартості товарів № 508030303/2016/000001/2 від 02.01.16.

Стягнути з Херсонської митниці Державної фіскальної служби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" () витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 березня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 5.2