Справа № 803/106/16
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 803/106/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані такими обставинами.

23.10.2015 року Ковельською ОДПІ складено акт № 212/17- «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року». З акту вбачається, що з 09.10.2015 року по 16.10.2015 року Ковельською ОДПІ була проведена документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1

10.11.2015 року Ковельською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23385,37 грн. з них: 18708,30 грн. - основний платіж; 4677,07 грн. - штрафні санкції.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не погоджується з податковим повідомленням-рішенням, зокрема, з таких підстав.

Позивач зазначає, що протягом 2012 року підприємницької діяльності не здійснював, про що було зазначено в поданій Декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік. Вказує, що ніяких документів для перевірки в Ковельську ОДПІ не надавав. Вважає, що відповідач необґрунтовано, в порушення норм законодавства, лише на основі Запиту, отриманого від Податкової палати у м. Познань, Польща, нарахував позивачу зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та штрафну санкцію. Позивач зазначає, що операцій купівлі-продажу металевого брухту з польською фірмою «Моbile Auto Sр. Z о.о.» (яка зазначена в Запиті від Податкової палати у м. Познань) не здійснював, а про свої доходи, отримані в 2012 році в Республіці Польща, прозвітував перед Ковельською ОДПІ. Також позивач вказує, що Запит про надання інформації від Податкової палати у м. Познань не є первинним документом бухгалтерського обліку, який підтверджує факт отримання ФОП ОСОБА_1 доходів. З наведених підстав позивач вважає податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року протиправним та просить його скасувати.

Відповідач позовних вимог не визнав. Представником відповідача було подано до суду письмові заперечення на позовну заяву від 15.02.2016 року (а.с. 32-33). Зазначено, що від Департаменту обміну інформацією з питань податків Податкової палати в Познані Міністерства фінансів інформації Республіки Польща отримано інформацію щодо взаємозв'язків ФОП ОСОБА_1 з польським платником податків «Моbile Auto Sр. Z. о.о.», в якій зазначено, що протягом жовтня-листопада 2012 року позивач реалізував металевий брухт (каталізатори) в кількості 492 кг на загальну суму 49200 Польських злотих (еквівалент у тривнях но курсу Національного банку України (ІРLN 2.535 UAH) на 30.11.2012 р. - 124722,00 грн). В декларації за 2012 рік дана сума доходу позивачем не відображена та не подано додаток 4 до декларації, розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб отриманих з джерел за межами України, податок на доходи фізичних осіб не нараховано і до бюджету не сплачено.

Ковельською ОДПІ з метою підтвердження господарських відносин з іноземним контрагентом ФОП ОСОБА_1 було направлено лист від 13.07.2015 року №2206/03-06-17-03-108 про надання інформації та документального підтвердження господарських відносин з іноземним контрагентом. Позивачем було надано відповідь про те, що на протязі періоду з 01.10.2012 по 30.11.2012 ним як фізичною особою було здійснено продаж металевого брухту для польської фірми. Реалізований товар був придбаний на території Польщі на ринку як вживані запчастини для автомобілів. Розрахунки за товар були проведені у готівковій формі.

Відповідач зазначив, що актом перевірки констатовано порушення пункту 163.1 статті 163. пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18708,30 гривень.

Враховуючи наведене відповідач вважає обґрунтованим винесення податкового повідомлення-рішення від 10.11.2015 №, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях на позовну заяву. Додатково позивач пояснив, що у 2012 році у нього на його особистому автомобілі вийшов з ладу каталізатор, а тому у Польщі на ринку бувших у використанні автозапчастин ним було придбано 4 каталізатори за 500 злотих. В подальшому в автосервісі у місті Познань замість його каталізатора було встановлено 1 з куплених ним попередньо, а каталізатори що залишились, були здані ним в брухт в одному з місць біля міста Краків за 415 злотих, що виключає отримання ним прибутку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Додатково пояснив, що в отриманій від польської сторони інформації містяться чіткі відомості про здані позивачем в брухт каталізатори та сума грошових коштів, отримана ФОП ОСОБА_1 за вказану операцію, а тому факт отримання прибутку за зданий позивачем брухт підтверджено.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.11.2015 року №, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід, отриманий з джерел за межами України, будь-який дохід, отриманий резидентами, тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України. Включаючи: проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження іпвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до положень пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахуванняі(виплати, надання), та іноземці доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межам України.

В підпункті 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України зазначено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Підпунктом 170.1 1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України встановлено що у разі якщо джерело виплат будь-яких отюдатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку- отримувача , який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується: ставками, визначеними у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Судом встановлено, що органами ДФС України від Департаменту обміну інформацією з питань податків Податкової палати в Познані Міністерства фінансів інформації Республіки Польща отримано інформацію щодо взаємозв'язків ФОП ОСОБА_1 з польським платником податків «Моbile Auto Sр. Z о.о.», в якій зазначено, що протягом жовтня-листопада 2012 року позивач реалізував металевий брухт (каталізатори) в кількості 492 кг на загальну суму 49200 Польських злотих (еквівалент у гривнях по курсу Національного банку України (ІРLN 2.535 UAH) на 30.11.2012 р. - 124722,00 грн).

У вказаному запиті Польська сторона висловлює сумнів у проведенні вказаної операції та просить Українську сторону з'ясувати вказані обставини.

На підставі вказаного запиту Ковельською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт № 212/17- «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року».

Під час перевірки підтверджено одержання доходу ОСОБА_1 за межами України в 2012 році в сумі 124 722 гривень, який невідображений в податковій декларації за 2012 рік.

Актом перевірки констатовано порушення пункту 163.1 статті 163. пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 18708,30 гривень. (а.с. 8-14). Підставою для таких висновків податкового органу стала наявна у запиті польської сторони інформація та копії квитанцій про здачу каталізаторів на металобрухт.

На підставі акту перевірки № 212/17- від 23.10.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2015 року №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23385,37 грн. з них: 18708,30 грн. - основний платіж; 4677,07 грн. - штрафні санкції. (а.с. 15).

12.01.1993 року між Урядом України і Урядом Республіки Польща укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень.

Статтею 27 даної Конвенції передбачено право компетентних органів Договірних сторін на обмін інформацією.

Такий запит до Української сторони надійшов.

Тому враховуючи повноваження Податкових органів, визначених нормами ПК України, в Ковельської ОДПІ були правові підстави для проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_1.

Разом з тим, як слідує із акту перевірки, при її проведенні були використані матеріали, надані податковою палатою м. Познань та надіслані до ДФС України DT_R_PL_UA_20140326_889RJL (а.с. 36-40) та пояснення ОСОБА_1, дані ним під час проведення перевірки. Копії казаних матеріалів приєднані до справи, а в ході судового розгляду справи судом було досліджено, і квитанції на підставі яких робився висновок Ковельською ОДПІ про отримання доходу позивачем, були надіслані ДФС України на адресу відповідача.

На думку суду, копії таких документів (зокрема квитанцій) не є належними доказами, оскільки вони належним чином не завірені, в зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги судом при вирішенні справи. Відповідачем не доведено, що зазначені копії документів належним чином завірені згідно з встановленим у Республіці Польща порядком, на них відсутні будь -які печатки та штампи тощо. Крім того, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи квитанції не дають суду підстав достовірно вважати, що саме ОСОБА_1 здавався металобрухт і саме на таку суму як зазначив податковий орган в акті перевірки. Підпис особи, на яку видавались ці квитанції, розібрати не можливо, вони є неналежної якості.

Крім того, суд зазначає, що у своєму запиті Польська сторона ставить під сумнів здійснення вказаної операції і просить Українську сторну перевірити вказані обставини.

Ковельська ОДПІ за результатами перевірки робить категоричний висновок про отримання доходу позивачем доходу в сумі 49200 злотих

Також суд зазначає, що під час проведення перевірки Ковельською ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено факту взаємовідносин ОСОБА_1 із польською фірмою «Моbile Auto Sр. Z о.о.». Ні інформація, яка міститься в запиті польської сторони, ні в поясненні ОСОБА_1 вказану обставину не доводять.

Посилання відповідача, що у своєму поясненні ОСОБА_1 визнав факт здачі польській фірмі каталізаторів судом до уваги не приймаються, оскільки у ньому не міститься будь-яких доказів взаємовідносин саме із фірмою «Моbile Auto Sр. Z о.о.», та немає даних про отримання доходу позивачем за межами України в сумі 124722 гривні .

В справі відсутні інші докази, які б підтверджували отримання позивачем вказаного доходу .

Суд вважає, що Ковельською ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено отримання позивачем доходу за межами території України в сумі 124722 гривні та відповідно не оподаткування його в 2012 році .

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 10.11.2015 року №.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, оскільки адміністративний позов було подано 02.02.2016 року (тобто, після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII), тому на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 551,21 грн., сплачений квитанцією № 322 від 30.01.2016 року (а.с. 2).

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 10.11.2015 року № .

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області сплачений судовий збір в розмірі 551,21 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 09.03.2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк