Справа № 802/4179/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

01 березня 2016 р. Справа № 802/4179/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, зобов'язання вчинити дії.

16.02.2016 на адресу суду від представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що враховуючи суб'єктний склад учасників і характер спірних правовідносин, спір повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Представник відповідача зазначає, що орган, який уповноважений здійснювати державну реєстрацію права власності, вчиняє тільки відповідні дії в межах чинного законодавства і сам по собі не є особою, яка може заперечувати або визнавати право власності.

На думку, представника відповідача, в даному випадку нотаріус як державний реєстратор прийняв рішення індивідуальної дії ненормативного характеру, яке вичерпало свою дію після його реалізації. Подальше оспорювання колишнім власником квартири ОСОБА_1 права власності ТОВ "Кей-Колект" на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на переконання представника відповідача, повинно здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

01.03.2016 представник позивача надав суду заперечення щодо клопотання про закриття провадження у справі. В поданих запереченнях, представник ОСОБА_1, зокрема, зазначив, що відповідач є субєктом владних повноважень, оскільки виконує делеговані повноваження у галузі державної реєстрації права власності, а тому прийняті ним рішення мають оцінюватись на предмет законності в межах адміністративного судочинства. Крім того, представник позивача вважає помилковими доводи сторони відповідача про те, що оскаржуване рішення вичерпало себе після прийняття, оскільки згідно з даними Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, власником спірної квартири є ТОВ "Кей-Колект".

В судове засідання представник позивача не прибув, поряд із цим надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання також не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає за можливе провести розгляд поданого клопотання у письмовому провадженні.

Визначаючись щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі, суд виходив з такого.

Відповідно до норм ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У розумінні ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 17.10.2013 № 868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до ч. 2 статті 30 цього Закону - дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, вказаним законом визначено, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладені функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законодавець наділив нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у результаті нотаріальних дій.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013 року роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" держава в частині реєстрації прав на нерухоме майно делегує нотаріусам владні повноваження, тому судам при розгляді позовів щодо оскарження дій або бездіяльності нотаріуса як державного реєстратора прав на нерухоме майно слід пам'ятати, що це справи адміністративної юрисдикції згідно з п. 8 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Вчиняючи реєстраційні дії (приймаючи оскаржуване рішення) відповідач діяв як державний реєстратор прав згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тобто в даному випадку він (відповідач) є субєктом владних повноважень, оскільки виконує делеговані повноваження у галузі державної реєстрації права власності, а тому даний спір є публічно-правовим.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Судом було встановлено, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду адміністративним судом, а відтак підстав для закриття провадження у справі немає. За таких обставин, у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 128, 165, 186, 254, КАС України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович