Справа № 607/19/16-а
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 Справа №607/19/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Тернопільської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, надалі відповідач, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.12.2015р. №795448, якою підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача заявлений адміністративний позов підтримує, в його обґрунтування зазначає, що прийнята заступником начальника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області 22.12.2015р. постанова не відповідає положенням ст. 283 КУпАП, а саме не містить повного прийнятого рішення, не вказана міра відповідальності по санкції статті 165-1 КУпАП, не було підтверджено наявності в діях підприємця складу адміністративного правопорушення, за вчинення нібито якого був визнаний винним підприємець, ОСОБА_2 перевірки, за наслідками якого приймалася постанова не було встановлено і не доведено належними доказами факту здійснення несплати підприємцем єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 44 579,73 грн., податковим органом самостійно в односторонньому порядку на підставі заяв невідомих осіб без підтверджуючих на те доказів первинних бухгалтерських документів здійснений розрахунок несплаченого єдиного внеску в сумі 44579,73 грн. Дана сума несплаченого єдиного внеску відповідно до податкового законодавства є неузгодженою, оскільки позивач звернувся з позовом до адміністративного суду про скасування податкової вимоги про сплату боргу, винесеної за наслідками ОСОБА_2 перевірки. Тобто, податковим органом в протоколі про адміністративне правопорушення передчасно зроблений висновок про порушення підприємцем вимог законодавства та несплату єдиного внеску. Крім цього, в протоколі від 15.12.2015р. не вірно записано прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник відповідача проти адміністративного позову заперечує, мотивуючи тим, що податковим органом за наслідками проведеної документальної перевірки підприємця ОСОБА_1 було встановлено порушення ним Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо оформлення трудових відносин із працівниками, повноти обчислення та своєчасності сплати єдиного соціального внеску до бюджету за період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р. Про проведення перевірки підприємець був повідомлений. Після проведення перевірки та виявлення порушень був складений в присутності підприємця протокол та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в розмірі 1360 грн. Також зазначає, що розмір штрафу не вказаний у постанові через помилку, проте відображений у корінці постанови і в протоколі через описку зазначене інше прізвище особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Однак, зазначені неточності не впливають на встановлені податковим органом правопорушення, доведеність в діях підприємця складу адміністративного правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільської області за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р. та повноти обчислення та своєчасності сплати єдиного соціального внеску до бюджету за період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р. складений ОСОБА_2 від 15.12.2015р. №7050/19-18-17-02-23/НОМЕР_1.

В ОСОБА_2 перевірки зазначено, що перевіркою охоплено слідуючі документи: свідоцтво про державну реєстрацію, звіти про суми нарахованого ЄСВ, розрахунки форми 1ДФ, пояснення найманих працівників ФО-підприємця ОСОБА_1, а також матеріали з Секретаріату КМУ від 01.10.2015р. №41-М-020314/19, база даних Тернопільської ОДПІ, службова записка оперативного управління Тернопільської ОДПІ від 03.12.2015р. №1693/19/-18-07-04 з поясненнями громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_2 перевірки, при перевірці використано матеріали з Секретаріату КМУ від 01.01.2015р. №41-М-0200314/19 та пояснення працівників, відібраними працівником оперативного управління Тернопільської ОДПІ, а саме працівника ОСОБА_6 стосовно отриманої заробітної плати «в конвертах» в сумі 88272,73 грн. за період з 01.01.2011р. по 03.09.2015р.; працівника ОСОБА_7 стосовно отримання заробітної плати «в конвертах» в сумі 16900 грн. за період з 01.08.2012р. по 30.08.2013р.; працівника ОСОБА_4 стосовно отримання заробітної плати «в конвертах» в сумі 3930,82 грн. за період з 01.06.2014р. по 07.09.2014р.

В акті перевірки зазначено, що податок з доходів фізичних осіб не нараховувався, не утримувався та (не сплачувався не перераховувався) до бюджету. Виходячи з вищенаведеного виникає обєкт оподаткування, де субєкт господарської діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_1 згідно п. 168.1.1., 168.1.2 пункту 168,1 пунктом 171.1 статті 171 ПК України нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за ставкою 15 відсотків. У ході перевірки встановлено порушення вимог підпунктів 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано 11105,79 грн. податку з доходів фізичних осіб.

ОСОБА_2 зроблених в ОСОБА_2 перевірки висновках, підприємець ОСОБА_1 порушив:

-- пп. 168.1.2 пункту 168.1 підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, а саме виплата неофіційного доходу у вигляді заробітної плати найманим працівникам за період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р. без нарахування, утримання та сплати податку з фізичних осіб, внаслідок чого нараховано податку в сумі 11105,79 грн.;

-- пп. «б» 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме подання не в повному обсязі відомостей форми №1-ДФ суми нарахування доходу найманим працівникам, з яких СПД ФО ОСОБА_1 мав господарські відносини за період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р.;

-- п. 9.2 ст. 9, п. 5, п. 7 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме не нарахування та не перерахування його на загальну суму:

-- 3,6% - 3927,74 грн., в тому числі: за 2011 рік 518,40 грн., за 20125 рік 838,80 грн., за 2013 рік 1065,60 грн., за 2014 рік 919,12 грн., за 2015 рік 585,82 грн.;

-- 37,26% - в сумі 40651,99 грн., в тому числі по періодах: за 2011 рік 5365,44 грн., за 2012 рік 8681,58 грн., за 2013 рік 11028,96 грн., за 2014 рік 9512,79 грн., за 2015 рік 6063,22 грн.

Як встановлено судом із матеріалів справи, Тернопільською ОДПІ 16.12.2015р. за № складена Вимога про сплату боргу (недоїмки), яка видавалася за наслідками ОСОБА_2 перевірки від 14.12.2015р. ОСОБА_2 Вимоги від 16.12.015р. податковий орган вимагав сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску підприємцем ОСОБА_1 в сумі 44579,73 грн.

Проте, дана Вимога про сплату боргу була оскаржена підприємцем ОСОБА_1 до Тернопільського окружного адміністративного суду, про що свідчить ухвала суду від 21.01.2016р. по справі №819/2/16 про відкриття провадження в адміністративній справі.

15 грудня 2015 року ГДРІ Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №576672, згідно якого встановлено, що згідно ОСОБА_2 передвіки від 15.12.2015р. підприємець ОСОБА_1 не сплачував єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 року в сумі 44579,73 грн., чим порушено п. 9.2 ст. 9, п. 5, п. 7 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення підприємець ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої абз. 2 частини 3 статті 165-1 КУпАП.

22 грудня 2015 року заступником начальника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №795448, якою за порушення підприємцем ОСОБА_1 п. 9.2 ст. 9, п. 5, п. 7 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме несплату підприємцем ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки в сумі 44579,73 грн. згідно ОСОБА_2 перевірки від 15.12.2015р., що призвело до заниження сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого абз. 2 частини 3 статті 165-1 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Дана постанова отримана підприємцем ОСОБА_1 22.12.2015р.

Однак, у тексті прийнятої 22.12.2015р. заступником начальника Тернопільської ОДПІ постанови у справі про адміністративне правопорушення розмір штрафу в межах санкції статті, за якою підприємець ОСОБА_1 притягується до адмінвідповідальності не вказаний.

ОСОБА_2 долученого в судовому засіданні представником Тернопільської ОДПІ корінця постанови №795448 сума штрафу по прийнятій 22.12.2015р. постанові становить 1360 грн.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши норми законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 165-1 КУпАП особи, винні у несплаті або несвоєчасній сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян притягуються до адмінвідповідальності шляхом накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, як зазначено в ОСОБА_2 перевірки від 15.12.2015р., що також підтримується представником Тернопільської ОДПІ, перевіряючим при перевірці були використанні матеріали, отриманні з Секретаріату КМУ від 01.10.2015р. №41-М-0200314/19 та пояснення працівників, які відібрані працівником оперативного управління Тернопільської ОДПІ, а саме працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 щодо тих обставин, що вони працювали в підприємця ОСОБА_1 на певних посадах, перебували в господарських відносинах, виконували роботу і отримували від підприємця ОСОБА_1 заробітну плату в «конвертах» у період з 01.01.2011р. по 30.09.2015р. Тому, на підставі зазначених документів пояснень громадян, податковим органом зроблений висновок про не нарахування, не утримання та несплата до бюджету податку з доходів фізичних осіб на суму 11105,79 грн., а також не нарахування та несплата єдиного внеску 40651,99 грн.

Пояснення громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 долучені представником відповідача до матеріалів справи.

У відповідності до «Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи держаної служби, платниками податків фізичними особами», затвердженого Наказом МФУ від 14.03.2013р. №395, ОСОБА_2 документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в ОСОБА_2 викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлення порушень. ОСОБА_2 п. 1.7 «Порядку…» факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та повною мірою, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.п. 2.3.2.2 «Порядку…» у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень, зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення. У разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

В ОСОБА_2 перевірки не допускається відображення необґрунтованих даних, субєктивних припущень та висновків щодо дій посадових осіб субєкта господарювання, які не підтверджені належними первинним документами, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку.

Проте, суд вважає, пояснення гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 станом на дату проведення перевірки і складання акту перевірки не могли бути належними доказами, які б підтверджували перебування їх в трудових відносинах із підприємцем ОСОБА_1, отримання ними від підприємця заробітної плати «в конвертах» і в яких саме розмірах, і протягом якого чітко встановленого проміжку часу, а відтак і не можуть довести факту несплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що дало перевіряючому зробити висновок про порушення підприємець ОСОБА_1 норм законодавства та здійснити достовірно чіткий розрахунок правильності обчислення сум податку з доходів фізичних осіб, а також чіткий розрахунок правильності обчислення сум єдиного соціального внеску.

Пояснення гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перевіряючим в ОСОБА_2 перевірки не були підтвердженні первинними бухгалтерськими або іншими документами, які зафіксовані в обліку та могли підтверджувати вказаними громадянами факти, не зазначено інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. А тому, перевіряючий зробив висновок про порушення підприємцем ОСОБА_1 норм законодавства, які зазначені в ОСОБА_2 перевірки, виключно на поясненнях громадян, на власний розсуд встановив виплату їм доходів як найманим працівникам у вигляді заробітної плати, сума якої та період її виплати визначалися лише із пояснень осіб та встановив факт не сплати підприємцем, зокрема, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в результаті чого була прийнята оскаржувана постанова.

ОСОБА_2 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що при прийнятті 22.12.2015р. оскаржуваної постанови Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області не було зясовано всіх обставин з підтвердженням на безперечні докази, які б давали підстави зробити висновок про наявність в діях підприємця ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 3 ст. 165-1 КУпАП. Встановлення посадовою особою Тернопільської ОДПІ порушення підприємцем норм законодавства базувалося на висновках ОСОБА_2 перевірки від 15.12.2015р., які при розгляді даної адміністративної справи судом визнанні недостатні для підтвердження порушення підприємцем норм законодавства із вищенаведених обставин, а відтак постанову від 22.12.2015р. №795448 по справі про адміністративне правопорушення слід незаконною та скасувати.

Посилання позивача в позовні заяві та його представника в судовому засіданні на те, що Тернопільська ОДПІ передчасно розглядала справу про адміністративне правопорушення та винесла постанову про притягнення підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки підприємцем 31.12.2015р. подана до Тернопільського окружного адміністративного суду позовна заява про скасування вимоги про сплату від 16.12.2015р., а тому грошове зобовязання вважається неузгодженим, до уваги не береться, оскільки в даній справі оскаржується постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена 22.12.2015р., тобто раніше поданого позивачем адміністративного позову, оскаржувана постанова 22.12.2015р. податковим органом приймалася за наслідками ОСОБА_2 перевірки і винесення якої не залежить від дати набранням вимогою про сплату боргу законної сили, а грошового зобовязання узгодженим. В даному випадку підприємець притягувався до адміністративної відповідальності за факт не сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, позивач та його представник посилаються на невідповідність прийнятої постанови вимогам ст. 283 КУпАП, а також наявністю невідповідностей в протоколі про адміністративне правопорушення щодо прізвища порушника.

ОСОБА_2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Однак, із тексту протоколу від 15.12.2015р. №576672, не можна зрозуміти, чи був присутній підприємець ОСОБА_1 при складанні протоколу, чи відмовився він від його підписання, чи міг надати свої пояснення по суті виявленого правопорушення. Крім цього, в протоколі інспектором вказано інше прізвище особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

ОСОБА_2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі, як повинна містити, зокрема, прийняте по справі рішення.

Проте, як вбачається із постанови від 22.12.2015р. розмір штрафу посадовою особою при винесенні та оголошенні постанови не вказаний.

Також, представник позивача в підтвердження своїх позовних вимог щодо незаконності прийняття Тернопільською ОДПІ постанови від 22.12.2015р. посилається на ОСОБА_2 перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Тернопільській області додержання субітками господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №1915-016/0111 приватним підприємцем ОСОБА_1 за 2013 рік, яким було встановлено укладення трудових договорів з усіма працівниками та виплату заробітної плати, чого Тернопільською ОДПІ під час здійсненні своєї перевірки не було зясовано, не досліджено і не прийнято до уваги при винесенні оскаржуваної постанови від 22.12.2015р.

На твердження позивача суд відзначає, що вказані неточності при заповненні протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2015р. та відсутність розміру адміністративного стягнення не можуть в даному випадку бути самостійними підставами для скасування прийнятої 22.12.2015р. постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони виникли із технічних причин, розмір штрафу відображений в корінці постанови, і оцінюються судом в сукупності з усіма доказами, на які посилається позивач в обґрунтування незаконної постанови від 22.12.2015р. та наявністю правових підстав для її скасування.

Акт перевірки Територіальної Державної інспекції з питань праці у Тернопільській області №19-15-016/0111, яким не було встановлено факту працевлаштування осіб у підприємця без укладення трудового договору та не виплати працюючим працівникам заробітної плати, на думку суду не може слугувати належним і самостійний доказом в підтвердження факту відсутності в діях підприємця ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, оскільки перевіряючим головним державним інспектором праці зроблені такі висновки щодо пяти працівників, які офіційно були працевлаштовані у підприємця та яким виплачувалася заробітна плата. Даний ОСОБА_2 перевірки оцінюються судом разом із всіма доказами.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 94, 161163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

2.Скасувати постанову Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 22 грудня 2015 року №795448 про притягнення підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене абз. 2 ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

3.Стягнути із Державного бюджету України на користь підприємця ОСОБА_1 487,20 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Ю.І.Дзюбановський