Справа № 681/256/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"24" лютого 2016 р. м. Київ К/800/10026/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Ситникова О.Ф., Штульман І.В.,

здійснивши в письмовому порядку касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області (далі - УПФ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полонський гірничий комбінат» (далі - ПАТ «Полонський гірничий комбінат») про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати недійсним та скасувати протокол УПФ від 17 січня 2014 року № 2156 про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за списком №2;

зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи із шкідливими умовами праці на посадах машиніста дробарки, грохотника, конвеєра, дробильних установок дробильно-сортувального цеху №1 ПАТ «Полонський гірничий комбінат» з 22.08.1992 року по 05.09.1995 року, з 26.07.2010 року по 01.12.2010 року, з 10.02.2011 року по 01.11.2011 року, що становить 4 роки 1 місяць 11 днів та призначити пенсію з 26 жовтня 2013 року.

Посилався на незаконність оскаржуваного протоколу, оскільки вини його у несвоєчасному проведенні атестації робочих місць на підприємстві немає.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року, залишеною без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом від 14 січня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ та скасовано протокол від 17 січня 2014 року № 2156 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_4 Зобов'язано здійснити зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи із шкідливими умовами праці на посадах машиніста дробарки, грохотника, машиніста конвеєра, дробильних установок дробильно-сортувального цеху №1 ПАТ «Полонський гірничий комбінат» з 22.08.1992 року по 05.09.1995 року, що становить 3 роки 15 днів, з 26.07.2010 року по 01.12.2010 року - 4 місяці 6 днів, з 10.02.2011 року по 01.11.2011 року - 8 місяців 23 дні, а всього 4 роки 1 місяць 14 днів та призначити пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 26 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що в оскаржувані періоди атестація робочих місць позивача не проводилась, а тому підстави для їх зараховування відсутні.

Враховуючи відсутність клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, касаційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_4 в періоди з 22.08.1992 року по 05.09.1995 року, з 26.07.2010 року по 01.12.2010 року та з 10.02.2011 року по 01.11.2011 року працював на посадах машиніста дробарки, грохотника, конвеєра, дробильних установок дробильно-сортувального цеху №1 ПАТ «Полонський гірничий комбінат». Зазначені посади відносилися до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, від 11 березня 1994 року № 162.

Протоколом УПФ від 17 січня 2014 року № 2156, який є предметом оскарження, відмовлено в зарахуванні зазначеного стажу до пільгового, оскільки він не підтверджений атестацією робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що факт зайнятості ОСОБА_4 на роботах із шкідливими умовами праці підтверджується записами в трудовій книжці та уточнюючими довідками, а не проведення атестації у визначені законодавством строки не може бути підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії.

Висновок судів не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

За правилами пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, зокрема, чоловікам.

Згідно зі статтею 62 вище згаданого Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови КМУ №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Виходячи із зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємств і проводиться не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації (пункт 4 Порядку та підпункти 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій).

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

При тлумаченні вище згаданих норм, Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14) прийшов до висновку, що умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14) Верховний Суд України вказав, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням, передбачених пунктом 4 Порядку строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Недотримання судом першої інстанції вище згаданих норм матеріального права, призвело до порушення процесуальних норм. Зокрема, судом не встановлено чи проводилася атестація робочих місць, в тому числі тих, які обіймав позивач, за умовами праці у ПАТ «Полонський гірничий комбінат» в період із серпня 1992 року, хоча про проведення такої зазначається у листі УПФ від 07.02.2014 року № 04/м-7.

Не з'ясовано, чи має взагалі ОСОБА_4 право на пенсію, передбачене пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, виходячи з наявності пільгового стажу, адже, якщо при проведенні атестації у листопаді 2011 року, йому може бути зарахований до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, лише періоди роботи з 26.07.по 01.12.2010 р., з 10.02. по 01.11.2011 р.

Апеляційний суд порушення, допущені судом першої інстанції, не виправив, фактичні обставини, які мають суттєве значення не встановив, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не перевірив, тому попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

При новому розгляді, з урахуванням зібраних доказів щодо проведення атестації робочих місць, наявності стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у позивача, роз'яснень, викладених у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14), від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14), вирішити спір.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Судді: