Справа № 826/815/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

09 березня 2016 року м. Київ №826/815/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2
до Міністерства охорони здоров'я України
про встановлення відсутності компетенції, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою щодо захисту прав та інтересів малолітньої особи ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров'я України, у якій просить суд:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - Міністерства охорони здоров'я України: запроваджувати позачергові профілактичні щеплення; приймати рішення про проведення обов'язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об'єктах; приймати рішення про проведення обов'язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на ендемічних та ензоотичних територіях;

- зобов'язати Міністерство охорони здоров'я України, яке є суб'єктом владних повноважень, утриматися від вчинення певних дій, а саме від проведення «третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту» (в термінах наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2015 №671), а також будь-яких інших профілактичних щеплень за епідемічними показаннями без наявності підстав, передбачених законодавством України.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони проведення в 2016 році «третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту» (в термінах наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2015 №671), а також будь-яких інших профілактичних щеплень за епідемічними показаннями без наявності підстав, передбачених законодавством України.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладених положень, суд дійшов висновку про доцільність розгляду клопотання без проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з заявленого клопотання та системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування необхідності застосування забезпечення адміністративного позову позивач посилається, по-перше, на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди здоров'ю пацієнтам додатковими профілактичними щепленнями, які припустимі лише в умовах гострої потреби для відвернення реальної загрози життю та здоров'ю; по-друге, що відмова від щеплення, яка передбачена статтею 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» не буде належним захистом від вакцинації, оскільки згідно інструкції до вакцини ОПВЕРО, побічні дії виникають як у щепленого так і нещепленого, який знаходився у близькому контакті з нещодавно щепленим; по-третє, очевидними, на думку позивача, є ознаки протиправності «раундів», «турів» та «додаткових щеплень», які не передбачені чинним законодавством, а тому наказ Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2015 №671, який не пройшов державну реєстрацію, прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов'язковими.

З наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2015 №671 «Про затвердження плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015 рік» вбачається, що в 2016 році Міністерство охорони здоров'я України повинно забезпечити проведення в Україні додаткової вакцинації проти поліомієліту.

Вакцинація в Україні регулюється Законами України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та «Про захист населення від інфекційних хвороб». Стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає, що профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Однак, щеплення є видом медичної допомоги, від якої можна відмовитися (стаття 284 Цивільного кодексу України) і медичне втручання пов'язане з ризиком для здоров'я пацієнта, що спонукає до висновку, що відповідно до статті 42 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» ризиковані профілактичні методи можливі лише у разі згоди особи, яка попередньо проінформована про можливі наслідки застосування цих методів. Крім того стаття 43 цього ж Закону підтверджує право особи на добровільну відмову від проведення щеплень. Батьки складають письмову заяву у довільній формі і залишають її у поліклініці.

Враховуючи, що вакцинація проти поліомієліту в 2016 році є додатковою, а не профілактичною, то позивач має право скористатись правом відмови від вакцинації, яке передбачене статтею 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я».

Крім того, посилання позивача на наявність побічних дій як для щепленого так і нещепленого, який знаходився у близькому контакті з нещодавно щепленим, як на підставу для заборони проведення в 2016 році вакцинації є недостатньо обґрунтованою та стосується захисту прав на майбутнє.

Водночас, суд зазначає, що посилання позивача на порушення процедури прийняття наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2015 №671 «Про затвердження плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015 рік», суд розцінює передчасними, оскільки вказані обставини є предметом оскарження в даній справі та підлягають встановленню під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданого клопотання та доводів наведених позивачем на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись положеннями статей 117, 118, 160-165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя К.М. Кобилянський