Справа № 808/9130/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 808/9130/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА "ЗЕМЛЯНИ, ЛТД"

до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови від 20.10.2015 № 24727,-

за участі представників сторін:

від позивача - Макаренко В.М. (довіреність б/н від 18.01.2016)

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА "ЗЕМЛЯНИ, ЛТД" до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 20.10.2015 № 24727 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 04.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/9130/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 20.01.2016. Ухвалою від 20.01.2016 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 22.02.2016.

Відповідно до ст.160 КАС України, 22.02.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання приписів ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказав, що постанова суперечить приписам чинного законодавства України. В обґрунтування доводів зазначав, що стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить вимог про те, що автомобільні перевізники, водії повинні мати протокол перевірки, адаптації тахографа та контрольно-індивідуальну книгу водія, про які вказано як порушення в акті перевірки від 30.09.2015. Більш того, статтею 53 цього Закону передбачено обов'язкове використання тахографів у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, тоді як позивачем міжнародні перевезення не здійснюються. Також Закон взагалі не містить будь яких відомостей про контрольно-індивідуальну книгу водія.

Таким чином, позивач зазначає, що будь-яких порушень норм закону не вчиняв, а спірна постанова винесена безпідставно.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду, до суду не прибув. Про причину неявки суд не повідомив.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані позивачем додатково, заслухавши представника позивача, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2015 року на посту № 2 РАПС УДАЇ Запорізької області співробітниками ДАЇ було зупинено автомобіль МАЗ д/н 000475 НР, що належить ТОВ "АФ "Земляни, ЛТД".

В ході проведеної перевірки, посадовими особами встановлено порушення вимог статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутня контрольно-індивідуальна книга водія.

Співробітниками Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 044685 від 30.09.2015.

На підставі Акта перевірки 20.10.2015 Управлінням Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 024727 та накладено на ТОВ "АФ "Земляни, ЛТД" адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 статті 60 України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України "Про автомобільний транспорт" "перевізник" та "водій" є різними суб'єктами відносин у сфері автомобільного транспорту.

Так. статтею 1 цього Закону визначено:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Пунктом 15 "Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Тобто, стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить вимог про те, що автомобільні перевізники, водії повинні мати протокол перевірки та адаптації тахографа та контрольно-індивідуальну книгу водія, про які вказано як порушення в акті перевірки від 30.09.2015.

Більш того, статтею 53 цього Закону передбачено обов'язкове використання тахографів у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів.

Суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем міжнародні перевезення не здійснюються.

Також Закон взагалі не містить будь яких відомостей про контрольно-індивідуальну книгу водія.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначені підстави застосування адміністративно господарських санкцій.

Так, згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 60 Закону, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян:

Згідно абзацу 7 ч. 1 ст. 60 Закону, за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, Законом чітко визначено, що порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 30.09.2015 є відмінними та кваліфіковані різними абзацами ч. 1 ст. 60 Закону з різними санкціями, оскільки відрізняються за суб'єктами вчинення порушень.

Отже порушення режимів праці та відпочинку водіями не може охоплюватись санкцією абзацу 7 ч. 1 ст. 60 Закону, згідно якої на позивача накладено адміністративно-господарський штраф.

Також слід врахувати при цьому, що Підпунктом 4 пункту 5 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 № 430 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", Державній інспекції України з безпеки на наземному транспорті вказано забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Отже чинним законодавством України передбачена відповідальність за відсутність повіреного тахографа виключно при здійсненні міжнародних перевезень.

Таким чином, оскаржувану постанову винесено не на підставі, а з порушенням вимог абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону, згідно якої відповідальність настає за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Таким чином, за результатом розгляду справи, суд приходить до висновку, що виявлені в акті порушення не підтверджуються матеріалам справи, а тому спірна постанова винесена безпідставно та є такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області, яким позивачу нарахований адміністративно-господарський штраф, саме управління має доводити недобросовісність позивача.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови від 20.10.2015 № 24727 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області від 20.10.2015 № 24727 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА "ЗЕМЛЯНИ, ЛТД" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНА ФІРМА "ЗЕМЛЯНИ, ЛТД" () за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко