Справа № 727/8367/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" березня 2016 р. м. Київ К/800/2778/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Мороз Л.Л.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ТОВ «Інвест Альянс» до Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, за касаційною скаргою ТОВ «Інвест Альянс» на постанову Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2013 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2013 року ТОВ «Інвест Альянс» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним і скасувати рішення 39 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 951 від 29.08.2013 «Про надання комунальному підприємству «Міський торговельний комплекс «Калинівській ринок» дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в постійне користування та відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Букотрейдінг» у наданні в довгострокову оренду земельної ділянки».

Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Інвест Альянс», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Встановлено, що 29.08.2013 Чернівецькою міською радою прийнято рішення № 951 «Про надання комунальному підприємству «Міський торговельний комплекс «Калинівській ринок» дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в постійне користування та відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Букотрейдінг» у наданні в довгострокову оренду земельної ділянки», яким вирішено:

надати комунальному підприємству «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою вулиця Калинівська, 13 - В, в місті Чернівцях, орієнтовною площею 5,0 га в постійне користування для влаштування автостоянок та проїздів за рахунок земель запасу міста;

відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Букотрейдінг» у наданні в довгострокову оренду земельної ділянки за адресою вулиця Калинівська, 13-В, в місті Чернівцях, орієнтовною площею 7,45 га., для влаштування оптового ринку сільськогосподарської продукції, у зв'язку з прийняттям пункту 1 цього рішення;

вилучити пункт 2 проекту рішення щодо/надання товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест Альянс» дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою: вулиця Калинівська, 13-В, в місті Чернівцях, орієнтовною площею 2,2710 га в оренду терміном на 20 років для обслуговування будівель та споруд, а саме: літ.А, літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.Д, літ.Е, літ.Є, літ.Ж, літ.З, літ.І, літ.ї, літ.Й, літ.И, літ.К, літ.Л, літ.М, літ.Н, літ.О, літ.П, літ.Р, літ.С, літ.Т, літ.У, літ.Ф, літ. X, літ.Ч, літ.Ц, літ.Ш, літ.Щ, літ.Я, літ. Я-Я, III, за рахунок земель запасу міста.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Встановлено, що предмет спору у справі пов'язаний із захистом порушеного права в зв'язку з прийняттям міською радою рішення відносно земельної ділянки, право власності на яку є зареєстрованим, а також на якій згідно свідоцтв про право власності розташовані належні позивачу будівлі, споруди та нежилі будівлі.

За таких обставин спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року (справа № 21-544а14).

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У частині 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору справа у частині позовних вимог підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 157, 220, 220-1, 223, 228, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ТОВ «Інвест Альянс» задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 жовтня 2013 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ТОВ «Інвест Альянс» до Чернівецької міської ради про визнання протиправним і скасування рішення № 951 від 29.08.2013.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: