Справа № 806/5025/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" березня 2016 р. Справа № 806/5025/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі Єфремовій О.С. ,

за участю за участю позивача, представників позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.08.2015 № 52852-17 винесене Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

В обґрунтування позову зазначив, що Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області безпідставно визначено та нараховано позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, проте відповідно до приписів п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Крім того, в перевіряємому періоді він не володів і не користувався земельною ділянкою на правах оренди і відповідно обов'язок щодо сплати орендної плати не виникає. Вказав, що податкове повідомлення-рішення від 20.08.2015 р. № 52852-17 протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що Новоград-Волинською міською радою прийнято рішення від 17.2.2009 р. № 590 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та зобов'язано ОСОБА_3 укласти попередній договір оренди земельної ділянки орієнтовною площею 2,1095 га по АДРЕСА_5.

17.11.2011 р. ОСОБА_3 уклав попередній договір оренди № 14 з Новоград-Волинською міською радою, згідно якого мав прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлових будівель загальною площею 2,1095 га по вул. Пархоменка 112.

Як вбачається із листа № 7/1510, 09.07.2015 р. на адресу Новоград-Волинської ОДПІ направлено вимогу щодо проведення нарахування та стягнення орендної плати із ОСОБА_3 за період з 2013 по 2015 рік у відповідності до попереднього договору оренди землі від 17.11.2011 № 14 на АДРЕСА_5, площею 2,1095 га.

На підставі отриманої інформації, податковим органом відповідно до п.286.5 Податкового кодексу України, ОСОБА_3 нараховано грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2013-2015 рр. у сумі 160008,01 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що на умовах вказаного договору земельна ділянка перейшла у строкове платне користування орендаря, попередній договір не припиняв свою дію, а тому обов'язки щодо сплати орендної плати позивачем протягом 2013-2015 роках залишались чинними.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу).

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, тобто, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Відповідно до п.287.1. ст. 287 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для нарахування та сплати орендної плати є факт перебування землі у власності або користуванні земельної ділянки.

Так, згідно пункту 20 попереднього договору оренди землі від 17.11.2011 встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі на час виникнення спірних відносин регулювалися, зокрема, Законом України «Про оренду землі», Порядком ведення Поземельної книги і Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 р. №1021 і Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року №174 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за №641/7962).

Порядок ведення Поземельної книги і Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі визначає процедуру ведення за формою згідно з додатком Поземельної книги - документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб'єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь. Поземельна книга є власністю держави.

Територіальний орган Держземагентства забезпечує зберігання поземельних книг з метою запобігання їх викраденню, втраті, знищенню або пошкодженню. Відповідальність за організацію зберігання поземельних книг несе керівник територіального органу Держземагентства згідно із законодавством. Поземельні книги зберігаються довічно.

Номер Поземельної книги відповідає кадастровому номеру земельної ділянки.

Кадастровий номер - це індивідуальний цифровий код (номер), що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці при здійсненні її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.

Інструкція з внесення відомостей до Поземельної книги затверджується Держземагентством.

Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку:

у паперовому вигляді - територіальними органами Держземагентства;

в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", яке є адміністратором автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), формують з її використанням аркуші Поземельної книги та аркуші витягів з неї, перевіряють результати робіт із землеустрою в електронному вигляді, дані про які містяться в файлі обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл).

Таким чином, необґрунтованими є покликання відповідача, що попередній договір зареєстрований у Новоград-Волинській міській раді згідно запису від 17.11.2011 р. за №12, оскільки Новоград - Волинська міська рада не наділена повноваженнями реєструвати договори оренди.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази переходу у строкове платне користування орендаря земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5, оскільки відповідачем не надано акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки ОСОБА_3, який є обов'язковою умовою передачі земельної ділянки в оренду згідно попереднього договору № 14 від 17.11.2011 року.

Враховуючи викладене та те, що в матеріалах справи відсутній акт прийому - передачі земельної ділянки, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 не володів та не користувався земельною ділянкою, яку мав отримати згідно попереднього договору від 17.11.2011 року, а тому відсутні правові підстави для стягнення з позивача орендної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.08.2015 № 52852-17, а тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та постановляння нового рішення - про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" грудня 2015 р. скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 2360 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" березня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_4

3- відповідачу: Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Ушакова,3,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11704

4- представник позивача: ОСОБА_4 - АДРЕСА_1

5 - представник позивача: ОСОБА_5, АДРЕСА_2,

6 - представник позивача: ОСОБА_6 АДРЕСА_3 - ,