Справа № 367/5930/15-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/5930/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області, в якому просила зобов'язати відповідача на підставі довідки № 9529 від 06.07.2015 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», включити в розрахунок з дати нарахування їй пенсії - 15.04.2014 року складові заробітної плати, а саме: премії, компенсацію громадянам по ЧАЕС, інші виплати (матеріальна допомога та компенсація невикористаної відпустки при звільненні), які були нараховані та виплачені за березень 2014 року, та на які були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року даний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

15 квітня 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 20 437,95 грн. згідно довідок встановленої форми № 1409 та № 1512 від 14.04.2014 року.

На думку позивача, при перерахунку розміру її пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області не було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби та матеріальну допомогу до відпустки.

З цих підстав, 05.05.2014 року позивач звернулася із заявою до УПФУ у м. Ірпені Київської області, в якій просила здійснити перерахунку її пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області № 1161/1608 від 05.05.2014 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, посилаючись на відсутність для цього належних правових підстав.

Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом до Ірпінського міського суду Київської області.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2014 року у справі № 367/2921/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпінь Київської області у перерахунку пенсії ОСОБА_3 з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань; скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області про відмову у перерахунку пенсії № 1161/1608 від 05.05.2014 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпінь Київської області провести з 15.04.2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з урахуванням сум матеріальної допомоги до відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких підстав сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України Про державну службу в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

Крім того, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2015 року у справі № 367/1430/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, задоволено позов ОСОБА_3 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Ірпінь Київської області провести з 15.04.2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з урахуванням сум індексації заробітної плати та компенсації невикористаної відпустки, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

08 липня 2015 року позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київської області, в якій просила прийняти для врахування в розрахунок пенсії державного службовця довідку № 9529 від 06.07.2015 року, відомості з якої не були включені у довідку № 4512 від 14.04.2014 року.

Листом Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області від 22.07.2015 року № 147/Б-03 позивачу було відмовлено у прийнятті для розрахунку пенсії довідки від 06.07.2015 року за № 9529, виданої Ірпінським міським відділом (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) ГУ МВС України в Київській області, з посиланням на наявність довідок про заробітну плату від 14.04.2014р. № 4509 та № 4512, на підставі яких і проводиться обчислення пенсії державного службовця.

Не погоджуючись з підставами для відмови у прийнятті для врахування в розрахунок пенсії державного службовця довідки № 9529 від 06.07.2015 року, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, регулюються Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

Відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" були внесені зміни у частині визначення розміру пенсії, у зв'язку з чим з 01.10.2011 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

27 березня 2014 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким унесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу" (набрали чинності з 01 травня 2014 року), у зв'язку з чим змінився розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні пенсії на 70 відсотків від суми заробітної плати державного службовця.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку державу, до яких належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Водночас, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої до цього часу не змінювалися.

Так, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися саме норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються насамперед порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 № 21-445а13 (номер в ЄДРСР 36475603), яка у відповідності до положень ст. 244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача з даним позовом стала відмова Управління Пенсійного фонду України в м.Ірпені Київської області у прийнятті довідки № 9529 від 06.07.2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», для врахування її даних в розрахунок пенсії державного службовця.

За даними довідки № 219 від 20.11.2015 року, виданої Ірпінським міським відділом із обслуговування міст Ірпінь та Буча ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 з 31.03.2014 року була звільнена з Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) ГУ МВС України в Київській області згідно наказу ГУ МВС України в Київській області № 181о/с від 31.03.2014 року, який надійшов до Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області 04 квітня 2014 року за вхідним № 28.

Однак грошові кошти для розрахунку при звільненні позивача надійшли на рахунок Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області саме 16 квітня 2014 року та лише 18.04.2014 року частково були виплачені позивача в сумі 5207,41 грн.

У відповідь на запит Ірпінського МВ УМВС України в Київській області № 4505 від 14.04.2014 року Головне управління Міністерства внутрішніх справ України надіслало листа, в якому повідомило про надходження 24.06.2014 р. коштів для виплати компенсації за невикористану відпустку та фактичну їх виплату лише 27.06.2014 р.

Відповідно до частин 2-7 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладі в, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з підпунктом 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомітету статистики України № 5 від 13.01.2004 року, до фонду додаткової заробітної плати відносяться також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством, відтак, суми компенсації за відпустку та компенсації відпустки державного службовця є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

У зв'язку з цим, виплати у вигляді суми компенсації за невикористану відпустку, на думку колегії суддів, є складовими заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 вказаного Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

При тлумаченні цієї норми Верховний Суд України в рішенні від 28 травня 2013 року (Справа №21-97а13) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, діюче законодавство відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати, без винятку, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, за даними довідки № 9529 від 06.07.2015 року, виданої Ірпінським міським відділом (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) ГУ МВС України в Київській області, надбавки, премії та інші виплати за період з 01.04.12 року до 01.04.2014 року становили: 1047,34 грн. - премія за 2014рік; 1,56 грн. - компенсація громадянам по ЧАЕС; 20 808,22 грн. - інші виплати, з яких: 5 207,41 грн. виплачено у квітні 2014 року, а 16 649,71 грн. виплачено у червні 2014 року. На всі виплати, включені в зазначену довідку, були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Матеріальна допомога складає 4 749,78 грн., а компенсація невикористаної відпустки при звільненні - 16058,44 грн.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що зазначені в довідці № 9529 від 06.07.2015 року надбавки, премії та інші виплати за період з 01.04.12 року до 01.04.2014 року у відповідності до вимог статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мають бути враховані в заробітну плату для обчислення позивачу пенсії державного службовця.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 80 (вісімдесят гривень) 39 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено 29.02.16р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.