Справа № 826/22495/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» Ірклієнко Юрій Петрович про зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, де треті особи: Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» Ірклієнко Юрій Петрович та просив зобов'язати відповідача внести зміни до плану врегулювання неплатоспроможного ПАТ «ТЕРРА БАНК» та передати до ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» зобов'язання повернути йому кошти згідно з договором банківського вкладу (депозиту) ВДБ-161389:840 Депозит «Яскрава сімка» від 29.07.2014, з виплатою процентів в кінці терміну, та договором банківського вкладу (депозиту) № ДБ-147528:840 Депозит «Батьківський» від 10.06.2014, з виплатою процентів щомісячно.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при передачі активів та зобов'язань від ПАТ «ТЕРРА БАНК» до ПАТ «КРИСТАЛБАНК», в порушення вимог чинного законодавства, не було передано зобов'язання за Договором банківського вкладу (депозиту) ВДБ-161389:840 Депозит «Яскрава сімка» від 29.07.2014 та Договором банківського вкладу (депозиту) № ДБ-147528:840 Депозит «Батьківський» від 10.06.2014.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.07.2014 між ОСОБА_3 та ПАТ «ТЕРРА БАНК» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Яскрава сімка» №ВДБ-161389:840 з виплатою процентів в кінці терміну.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору вкладник розміщує у банку на вкладному (депозитному) рахунку №1009 грошові кошти в сумі 12 000,00 Доларів США на строк 7 днів з 29.07.2014 року по 05.08.2014 рік.

Також, 16.06.2014 між ОСОБА_3 та ПАТ «Терра Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Батьківський» №ДБ-14752:840 з виплатою процентів в кінці терміну.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору вкладник розміщує у банку на вкладному (депозитному) рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 46 262,00 Доларів США на строк 3 місяці з 10.06.2014 року по 10.09.2014 рік.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.08.2014 № 518 «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.08.2014 №72 «"Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК», згідно з яким з 22.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК» строком на три місяці з 22.08.2014 по 22.11.2014.

В подальшому, на виконання плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено перехідний банк ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК».

22 Грудня 2014 року Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК» було здійснено передачу частини активів та зобов'язань ПАТ «ТЕРРА БАНК» до ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК».

Однак, на погляд позивача, зобов'язання ПАТ «Терра Банк» перед ним протиправно не було передано до ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем отримано кошти в розмірі 200 000 грн. за своїми вкладами в ПАТ «ТЕРРА БАНК» під час тимчасової адміністрації в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому зобовязанння за такими вкладами правомірно не були передані до ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Частиною 2 названої статті також закріплено, що основним завданням Фонду, зокрема, є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом №4452-VI, здійснює такі функції як: запровадження процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Повноваження Виконавчої дирекції Фонду закріплені у статті 12 названого Закону.

Зокрема, частиною 6 вказаної статті закріплено, що до повноважень Виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку відноситься прийняття рішення про затвердження плану врегулювання та змін до нього.

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 10 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI план врегулювання - це рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Положеннями статті 39 названого Закону закріплено, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. За рішенням виконавчої дирекції Фонду цей строк може бути продовжений до 30 днів.

План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів:

1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом;

2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку;

3) відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією;

4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку;

5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Частиною 4 зазначеної статті також закріплено, що після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Виконавча дирекція Фонду у будь-який час має право вносити зміни та доповнення до плану врегулювання.

Тим часом, виконавча дирекція Фонду зобов'язана внести зміни до плану врегулювання в частині зміни способу виведення неплатоспроможного банку з ринку, якщо реалізація обраного способу виведення банку з ринку виявилася неможливою протягом строків, визначених планом врегулювання.

Відповідно до частини 5 статті 39 Закону №4452-VI Фонд зобов'язаний подати план врегулювання та зміни до нього до Національного банку України не пізніше семи днів з дати затвердження.

В свою чергу, частина 6 згаданої статті закріплює, що Фонд вживає будь-яких заходів на виконання плану врегулювання без повідомлення та отримання згоди учасників, боржників, кредиторів (вкладників) банку.

При цьому учасники, кредитори (вкладники) банку не мають права вимагати припинення або дострокового виконання зобов'язань банку та/або відшкодування їм збитків, понесених внаслідок виконання плану врегулювання.

Аналіз наведених положень Закону №4452-VI дає підстави для висновку, що виключно до повноважень Фонду віднесено питання визначення способу заходів щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, перелік яких наведений у частини 2 статті 39 зазначеного Закону.

Саме приймаючи відповідне рішення Фонд визначає заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, одним з яких є створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку і на реалізацію такого рішення вже приймається рішення про створення перехідного банку.

Відповідні висновки узгоджуються з нормою, викладеною у частині 1 статті 42 Закону №4452-VI, в якій зазначено, що Фонд на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов'язань одного або декількох неплатоспроможних банків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем отримано кошти в розмірі 200 000 грн. за своїми вкладами в ПАТ «ТЕРРА БАНК» під час тимчасової адміністрації в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, довідкою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 підтверджується, що 10.11.2014 відбулося списання виплачених коштів у розмірі 6 210,84 Євро вкладнику ОСОБА_3 згідно реєстру №RZUI1A7B.004 від 06.11.2014 року.

Більш того, відповідно до довідки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2, 10.11.2014 відбулося списання виплачених коштів вкладнику ОСОБА_3 згідно реєстру №RZUI1A7B.004 від 06.11.2014 за договором ПАТ «Укрінбанк» від 27.10.2014 року в розмірі 22 774,34 доларів США.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути ОСОБА_3 кошти згідно з договором банківського вкладу (депозиту) ВДБ-161389:840 Депозит «Яскрава сімка» від 29.07.2014, та договором банківського вкладу (депозиту) № ДБ-147528:840 Депозит «Батьківський» від 10.06.2014, - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Додатково суд апеляційної інстанції, зазначає, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права може бути заявлення позовних вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, ОСОБА_3 таких позовних вимог не заявлено.

Частиною 3 статті 11 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

В свою чергу, визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов'язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час вирішення справи, встановлює, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (ч.1 ст.161 КАС України).

В даному випадку, позивачем було помилково обрано спосіб захисту порушених прав, який не може бути застосований.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність інших доводів позивача на обґрунтування даних позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає вимоги апеляційної скарги недоведеними, а доводи такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2016 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С