Справа № 205/7542/15-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/7542/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ПОСТАНОВИВ:

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м.Дніпропетровська з вересня 2010 року та до цього часу йому була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 84% від суми заробітної плати. Пенсія була призначена відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ. У вересні 2012 року позивач надав до УПФУ довідку, видану прокуратурою Дніпропетровської області про підвищений розмір заробітної плати, для здійснення відповідного перерахунку пенсії. Управлінням ПФУ з 01.07.2012 року було перераховано пенсію та зменшено розмір пенсії з 84 % до 80% від розміру заробітної плати. В подальшому, наказом Генерального прокурора України №313ц від 27.02.2015 року позивача звільнено з посади прокурора відділу запобігання правопорушенням у територіальних прокуратурах управління внутрішньої безпеки та захисту працівників прокуратури Головного управління кадрів та зебезпечення діяльності органів прокуратури (з місцем дислокації у прокуратурі Дніпропетровської області) Генеральної прокуратури України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно з підставами передбаченими ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. На підставі довідки про заробітну плату, виданої Генеральною прокуратурою України 10.03.2015 року №18-6зп, УПФ в Ленінському районі м. Дніпропетровська перераховано пенсію позивача за вислугу років з 27.02.2015 року у розмірі 60% від суми заробітної плати. Так, 26 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та листом від 03.09.2015 року відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з тих мотивів, що пенсія у розмірі 60% від суми заробітної плати призначена позивачу відповідно до чинного законодавства. Позивач вважає, що дії УПФУ щодо перерахування йому пенсії у розмірі 60% є протиправними та вважає, що при перерахунку пенсії має бути застосована норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На підставі викладеного просить визнати рішення УПФУ в Ленінському районі м.Дніпропетровська, викладене в листі від 03.09.2015 року № І-110/15ос протиправними та зобов'язати УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська перерахувати з 01.04.2015 року призначену йому пенсію відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 84% місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманною та належною до сплати сумою пенсії з 16.04.2015 року.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська надав до суду свої письмові заперечення на адміністративний позов.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, та перевіривши надані докази вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Частинами 1, 2 ст. 6 КАС України визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підставою звернення позивача до суду є захист прав на належне пенсійне забезпечення у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу Пенсійного Фонду України, що викликані діями такого органу при здійсненні владних управлінських функцій при здійсненні перерахунку пенсії на користь позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська. 22.09.2010 року та йому була призначена пенсія згідно Закону України "Про прокуратуру" за вислугу років у розмірі 84% від суми заробітної плати. На той час оклад для розрахунку пенсії складав 6393,59 грн.х84% = 5370,62 грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 10.09.2012 року було зроблено перерахунок пенсії з 01.07.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року, де загальний процент розрахунку пенсії від заробітку склав 80%, оклад для розрахунку пенсії складав 8219,88 грн.х80% = 6775,90 грн.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, наказом Генерального прокурора України №313ц від 27.02.2015 року було звільнено з посади прокурора відділу запобігання правопорушенням у територіальних прокуратурах управління внутрішньої безпеки та захисту працівників прокуратури Головного управління кадрів та зебезпечення діяльності органів прокуратури (з місцем дислокації у прокуратурі Дніпропетровської області) Генеральної прокуратури України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно з підставами передбаченими ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р.

На підставі довідки про заробітну плату, виданої Генеральною прокуратурою України 10.03.2015 року №18-6зп, УПФ в Ленінському районі м. Дніпропетровська перераховано пенсію позивача за вислугу років з 27.02.2015 року у розмірі 60% від суми заробітної плати.

Таким чином, 11.03.2015 року позивачу було проведено перерахунок пенсії згідно Закону України "Про прокуратуру", де загальний процент розрахунку пенсії від заробітку склав 60%, а оклад для розрахунку пенсії 12070,21 грн.х60%= 7242,13 грн., отже позивач набув права на підвищення пенсії.

26 серпня 2015 року звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про визнання рішення щодо відмови перерахунку пенсії протиправним в якій просив скасувати рішення УПФУ про перерахунок призначеної пенсії з 27.02.2015 року у розмірі 60% від суми середньомісячного заробітку та перерахувати визначену пенсію за вислугу років з розрахунку 90% від розміру заробітної плати відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії за період з 27 лютого 2015 року.

Листом УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 03.09.2015 року № І-110/15ос ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки пенсія призначена та виплачується позивачу згідно чинного законодавства.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Редакція зазначеної статті змінювалась.

01.10.2011 року було внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Згідно змін було зменшено розмір відсотку грошового утримання з 90% на 80%.

Кабінетом Міністрів України з 31.05.2012 р. прийнято постанову за №505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури", яка набрала чинності з 14.06.2012 р. У зв'язку з цим працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року. При цьому розмір пенсії обчислюється за нормами Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинній на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505, та з урахуванням п. 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014 р. у прикінцевих положеннях проведено зміни у статтю 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а саме, цифри "80" замінити цифрами "70".

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VІІІ від 28.12.2014 р. внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а саме, пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Інше чинним законодавством не передбачено.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 р. із змінами, внесеними згідно із Законами №1166 - VІІ від 27.03.2014 р., №76 - VІІІ від 28.12.2014 р., були внесені зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" N 1789-XII від 05.11.1991 р., а саме: прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за

вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, положення частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 28.12.2014 року є більш новими і за загальним правилом дії норм права у часі саме вони підлягали застосуванню при визначенні розміру відсотків, з яких призначається пенсія прокурору.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якшо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько - слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" визначено нові посадові оклади працівників прокуратури, тобто має місце застосування інших показників при виплаті заробітної плати працівникам та нарахування пенсії працівникам прокуратури.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перерахунок та призначення пенсії відповідачем здійснювалося позивачу у відповідності до норм чинного, на момент здійснення такого перерахунку або призначення, законодавства, крім того, позивач маючи загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 84% мав пенсію - 5370,62 грн., при 80% - 6575,90 грн., а при 60% - 7242,13 грн., що у співвідношенні з 2010 року по 2015 року є значним підвищенням пенсії, в зв'язку з цим, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову та не вважає, що дії відповідача щодо перерахування позивачу пенсії у розмірі 60% є протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-9, 13, 14, 18,71,99,105,162 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", постановою КМУ "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" № 505 від 31.05.2012 р., суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г.Остапенко