Справа № 808/3615/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 рокусправа № 808/3615/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 р.

у справі № 808/3615/15

за позовом Командитного товариства "Запорізький завод високовольтної апаратури "Вакатов і компанія"

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про корегування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

Командитного товариства "Запорізький Завод Високовольтної апаратури" - Вакатов і компанія" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС № 112050000/2015/000110/2 від 08 червня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00238.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що вказані картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості товарів є незаконним та таким, що винесено без достатніх для цього підстав, посилаючись на те, що відповідачем не враховано, що позивачем своєчасно та в повному обсязі були подані документи, необхідні для митного оформлення отриманого товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 року позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення Запорізької митниці ДФС № 112050000/2015/000110/2 від 08 червня 2015 року та картка відмови в прийнятті митної декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00238.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для прийняття оскаржуваних картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 червня 2015 року та Рішення про коригування митної вартості товарів. Також судом першої інстанції зазначено, що з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, Запорізька митниця ДФС через представника звернулася до апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, про не надання до митного контролю та митного оформлення повного пакету документів, а надані документи не містять всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. Тому, відповідно до статті 53 МКУ, декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, з якою 05 червня 2015 року позивач ознайомився. Дана вимога передбачала подання декларантом додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення. Під час аналізу додатково наданих документів, контролюючим органом встановлено, що декларантом не було подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість декларованого товару, а також декларант відмовився від надання додаткових документів, крім тих що надав, вважаючи їх такими, що підтверджують митну вартість, в повному обсязі. Відповідач вважає що Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000110/2 від 08 червня 2015 року та картка відмови у прийнятті митної декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00238 винесені митним органом відповідно та у межах чинного законодавства.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спірні рішення прийняті відповідачем у зв'язку із розмитненням позивачем поставленого йому 25.05.2015 року на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №177 від 20.04.2015 року з Компанією АТ «Електропорцелян Лоуни» (Чехія) товару: "ізолятори керамічні, порожнисті, з металевими частинами. Використовуються для власного виробництва у якості зовнішнього ізолятора трансформатора, не є вибухонебезпечними".

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару позивач до митниці надав ВМД № 112050000/2015/008779 від 05.06.2015 pоку.

На підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, позивачем було надано до митного органу: зовнішньоекономічний договір № 177 від 20 квітня 2015 року; додаткова угода № 1 від 02 червня 2015 року до договору № 177 від 20 квітня 2015 року; специфікація № 1 від 20 квітня 2015 року; рахунок - фактура (інвойс) № 65210071 від 29 травня 2015 року; пакувальний лист № Е15/65 від 27 травня 2015 року; сертифікат про походження товару № 330285 від 27 травня 2015 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 5403906 від 29 травня 2015 року; ДКД-ЕЕ № .2015.902351 від 29 травня 2015 року; довідка про товаротранспортні витрати № 1 від 25 травня 2015 року; платіжне доручення № 15 від 25 травня 2015 року; звіт про іспит №106/2015 від 27 травня 2015 року; звіт про іспит №105/2015 від 27 травня 2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 28 травня 2015 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 28 травня 2015 року; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів № 138 від 03 червня 2015 року; висновок Запорізької торгово-промислової палати за № ОИ-277 від 29 травня 2015 року.

Митна вартість товару була заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України на рівні - 18 475,49 EUR (439369,71 грн.), що складається із 416456,707 грн. - вартості товару та 22913,00 грн. - транспортних витрат. Відповідно до даної декларації сума ввізного мита складала - 140 598,32 грн.

Додатково Митниця витребувала у декларанта виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, оскільки під час здійснення митного контролю Запорізькою митницею ДФС було встановлено, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару; документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, а саме: довідка про надання транспортно-експедиційних послуг № 1 від 25 травня 2015 року видана ФЛ-П ОСОБА_1 тоді як перевізником згідно товарно-транспотроної накладної № 5403906 від 28 травня 2015 року є ПП ОСОБА_2, що не дає можливості прослідкувати зв'язок між експедитором та перевізником, а також у гр. 44 МД заявлена митна декларація країни відправлення, яку до митного оформлення фактично не надано.

Після консультацій додатково митному органу було надано договір доручення на транспортне - експедиційне обслуговування № 1/15 від 15 січня 2015 року та митну декларацію країни відправлення MNR № CZ54000027ERTUT9 від 28 травня 2015 року.

Після пояснень щодо неможливості подання інших додаткових документів, Митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000110/2 від 08 червня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00238.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, виходив з того, що надані Підприємством документи підтверджують достовірність визначення митної вартості товару відповідно до ціни контракту.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавством передбачено таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

З пояснень Митниці вбачається, що причиною вважати здійснений позивачем розрахунок митної вартості невірним було порушення порядку визначення витрат на транспортування. Зокрема, позивач надав договір доручення на транспортне - експедиційне обслуговування № 1/15 від 15 січня 2015 року, відповідно до цього договору ФОП ОСОБА_1 (довіритель) довіряє ФОП ОСОБА_2 (повіреному) за винагороду здійснювати пошук и підбір водіїв з метою забезпечення доставки товару довірителя в міжнародних автомобільних сполученнях, а також на території України. 25 травня 2015 року між Командитним товариством "Запорізький Завод Високовольтної апаратури" - Вакатов і компанія", як довірителем, та ФОП ОСОБА_1, як повіреним, укладено договір-доручення №25-01/05 про надання послуг з транспортно-експедиційного забезпечення. Відповідно до пункту 1.1 Договору довіритель довіряє повіреному за винагороду здійснювати пошук и підбір водіїв з метою забезпечення доставки товару довірителя в міжнародних автомобільних сполученнях, а також на території України.

Отже, за матеріалами справи встановлено фактичного перевізника на території України, тому зазначені договори дають можливість встановити зв'язок між експедитором та перевізником, а також встановити господарські відносини з перевезення вантажу відповідно до договорів.

Тому позиція відповідача є необґрунтованою, а твердження надуманими, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях.

При цьому, позиція Митниці, що з аналізу додатково наданих позивачем документів не можливо встановити інформацію, яка підтверджувала б числові значення складових митної вартості, дає підстави вважати дії Митниці такими, що не відповідають принципу розсудливості. Зокрема, перелік затребуваних документів, які б об'єктивно були необхідні відповідачу, останнім не зазначалися. Це свідчить про формальний підхід митного органу до перевірки правильності заявленої митної вартості.

Як встановлено судом під час апеляційного перегляду та підтверджується матеріалами справи, надані позивачем документи не містять суперечностей та ознак підробки, а також містять усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Зазначене свідчить про доведеність висновків суду першої інстанції та необґрунтованість сумніву Митниці у задекларованій позивачем вартості товарів.

Отже висновки суду першої інстанції про задоволення цього позову є правильними, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не дають підстави вважати судове рішення таким, що ухвалене з порушеннями норм матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 808/3615/15 - залишити без зміни.

Стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України ( Отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030101; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012 ) з бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС несплаченого судового збору у розмірі 80 грн. (вісімдесят гривень) 39 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак