Справа № 127/26257/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/26257/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А. С.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

03 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Павич О. С.,

представника відповідача: Максименко В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Правобережного департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Правобережного департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, в якому просив винести рішення суду та зобов'язати відповідачів поновити йому пенсію за віком на пільгових умовах, яку йому призначила РФ довічно з 19 березня 1997 року; зарахувати загальний стаж роботи у розмірі 59 років відповідно до трудової книжки; перерахувати розмір російської пенсії на українську за весь час нарахування та сплатити, з урахуванням компенсації відповідно до законодавства України та надати довідку про трудовий, загальний, пільговий та понаднормовий стаж роботи та довідку про перерахунок російської пенсії з 19.03.1997 року по листопад 2015 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2016 року позовну заяву в частині позовних вимог до 18.05.2015 року залишено без розгляду, в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів - управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник управління соціального захисту населення Правобережного департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації.

26.11.1992 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах у Російській Федерації.

Так, загальний стаж роботи складав 44 роки 2 місяці 10 днів, пільговий стаж (робота на крайній Півночі) в календарному обчисленні 18 років 7 місяців 24 дні, в пільговому обчисленні 28 років.

У 1997 році позивач переїхав до України, а 19.03.1997 року - взятий на облік управлінням соціального захисту населення Ленінської районної в місті Вінниці ради.

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо призначення пенсії з 19.03.1997 р., вважаючи, що його права порушені, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову в частині вимог до 18.05.2015 року без розгляду, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строку звернення до суду з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного стану збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Таким чином, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незазначення позивачем жодних поважних причин щодо пропущення строку звернення до суду з даним позовом, що є підставою для залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до 18.05.2015 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією Вінницького міського суду Вінницької області, що ОСОБА_2 щомісячно отримував пенсію, а тому, не погоджуючись з її розміром, останній не був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлений процесуальним законом строк.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач знав про порушене право щодо призначення пенсії, що підтверджується відповідями з різних установ та рішеннями судів.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У зв'язку із викладеним, зверненням позивача до суду з адміністративним позовом 18.11.2015 року, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, поданого поза межами шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, таким, що відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2016 року ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 березня 2016 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.