Справа № 757/46218/15-а
Суддя: Гладун Х. А.
Дата ухвалення: 2016-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року cуддя Печерського районного суду суддя Печерського районного суду Гладун Х.А., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Відповідача, в якому просить зобов'язати останнього передати йому заяву про призначення виплати пенсії позивача до уповноваженого територіального органу для розгляду по суті.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що він є пенсіонером за віком, з 2001 року він постійно проживає у Державі Ізраїль. До виїзду за кордон, позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1. Пенсія позивачу ні до виїзду за кордон, ні після виїзду не призначалась. У зв'язку з чим, позивач 30.10.2015 звернувся до УПФУ в м. Артемівську із заявою про призначення пенсії позивачу, яка останнім залишена без належного реагування. За вказаних обставин, позивач 05.11.2015 звернувся до відповідача з заявою про визначення уповноваженого територіального органу та направлення заяви про призначення пенсії за належністю, на що отримав відмову. Вважає відмову відповідача незаконною та необґрунтованою. Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, просить задовольнити вищевказаний адміністративний позов у заявлений ним спосіб.

В письмових запереченнях Пенсійного фонду України, що надійшли на адресу суду, відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки Пенсійний фонд України, відповідно до чинного законодавства не наділений повноваженнями щодо визначення відповідного територіального управління Фонду для призначення, поновлення пенсій окремим громадянам, які проживають за межами України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, ПФ України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Як вбачається з матеріалів справи до виїзду на постійне місце проживання до держави Ізраїль у 2001 р. позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1. Разом із тим, будь-яких доказів того, що позивач до виїзду за кордон проживав за вказаною вище адресою суду не надав і такі дані матеріали справи не містять.

Як зазначає у своєму позові позивач, останній є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та з урахуванням положень ст. 55 Закону України «про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на зменшення пенсійного віку та отримання пенсії за віком з 52 років.

05.11.2015 позивач звернувся до відповідача Пенсійного фонду України з заявою щодо передачі його заяви про призначення пенсії уповноваженому територіальному органу.

Листом відповідача від 18.11.2015 № 12204/К-11 позивачу було повідомлено про те, що відповідно до порядку звернення за пенсією, рішення про її призначення може бути прийнято відповідним управлінням Фонду у районі, місті, районі у місті за місцем проживання (реєстрації) заявника в Україні за умови особистого звернення заявника або його уповноваженого представника та надання заяви встановленої форми разом з документами, необхідними для призначення пенсії ( про стаж, заробіток тощо).

Оцінюючи бездіяльність відповідача щодо відмови у передачі заяви позивача про призначення пенсії позивачу уповноваженому територіальному органу, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 (далі - Положення), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 2 вказаного Положення, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Згідно з п. 17 вищенаведеного Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до зазначеного вище Положення, Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до покладених на нього завдань лише організовує, координує та контролює роботу його органів щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсій спеціальних підрозділів, які безпосередньо призначають та виплачують пенсію, в Пенсійному фонді України, не створено.

Пенсійне забезпечення відповідно до ст.ст. 63, 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії управління Фонду в районі, місті і районах у містах, а не Пенсійний фонд України.

Наведені норми законодавства вказують на те, що обов'язок по забезпеченню своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат відповідно до чинного законодавства покладається саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

За таких обставин, відповідач Пенсійний фонд України діяв в межах чинного законодавства та жодним чином не порушив права та свободи позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки в ході судового розгляду порушення відповідачем прав позивача не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 94, 99, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Х.А. Гладун