Справа № 826/19037/14
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Гриціва М.І., Кривенди О.В.,-

розглянувши заяву представника Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради (далі - Департамент) ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2016 року в справі за позовом Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради до Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, управління Державної казначейської служби України у м. Луганську про скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), посилаючись на те, що станом на час судового розгляду даної адміністративної справи Департамент, як суб'єкт владних повноважень, тимчасово не здійснює свої функції, в тому числі у спосіб та в порядку, визначені Конституцією та законами України, що позбавило його здатності особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки і призвело до втрати адміністративної процесуальної дієздатності.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради на попередні рішення судів на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 КАС.

Представник позивача ОСОБА_2 подала заяву до Верховного Суду України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2016 року. ОСОБА_2 заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки Департамент не має можливості користуватися своїм розрахунковим рахунком, а вона є особою пенсійного віку і має дохід тільки від отриманої пенсії.

За таких обставин, ураховуючи доводи, наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, воно підлягає задоволенню.

У заяві заявник посилається на те, що суд першої та апеляційної інстанції застосував зовсім різні норми процесуального права при винесенні ухвал в справі, а суд касаційної інстанції зазначені протиріччя не врахував та не надав їм правової оцінки.

Крім того, заявник зазначає, що у справі, рішення в якій надає на порівняння, позов з аналогічними вимогами суди розглядали по суті, а в справі, що розглядається, суд першої інстанції позовну заяву Департаменту залишив без розгляду.

На обґрунтування заяви додає копію рішення Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2015 року, яке, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Проте судове рішення, на яке заявник посилається як на підставу для перегляду оскаржуваної ухвали касаційного суду від 18 січня 2016 року, не можна вважати таким, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки надане на порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм матеріального права, про які йдеться у заяві. Крім того, у справі, що розглядається, суди не розглядали спір по суті позовних вимог.

Аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Зазначене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання представника Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити та звільнити від сплати судового збору.

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради до Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, управління Державної казначейської служби України у м. Луганську про скасування постанови; за заявою представника Департаменту з питань праці та соціального захисту населення Луганської міської ради ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.Б. Прокопенко
Судді: М.І. Гриців О.В. Кривенда