Справа № 808/419/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року 12 год. 55 хв. Справа № 808/419/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гусакова М.О.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

треті особи: ОСОБА_5, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області

про: визнання нечинною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Шевченківський ВДВС ЗМУЮ або відповідач), треті особи ОСОБА_5, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про визнання нечинною та скасування постанови від 16.10.2013, винесеної повторно 17.07.2015 з виправленнями про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 36515854.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.12.2014 у цивільній справі № 2-66/2012, яке набрало законної сили, їй на праві власності належить 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1, але після звернення 06.08.2015 до Реєстраційної служби Вілянянського районного управління юстиції Запорізької області з заявою про реєстрацію права власності на вказану частину житлового будинку, рішенням державного реєстратора № 23552782 від 11.08.2015 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності з підстав наявності постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ № 36515854 від 16.10.2013 про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження. Позивач вказує, що у Шевченківському ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження № 36515854 з примусового виконання виконавчого листа № 0827/9798/12, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі 79831 грн., у якому державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.10.2013 з неправильним зазначенням ідентифікаційного номеру боржника та його місця проживання. 05.11.2013 виконавчий лист повернуто стягувачу у зв'язку з тим, що боржник за вказаною у виконавчому листі адресою не мешкає та вжиті державним виконавцем заходи з'ясування місця проживання боржника виявились безрезультатними. Позивач зазначає, що державним виконавцем 17.07.2015, після смерті стягувача ОСОБА_6 та закінчення строку для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, повторно направлено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження з виправленим ідентифікаційним номером боржника до реєстраційної служби. Вважаючи такі дії протиправними та вказуючи, що арешт накладений на майно, що не належить ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у вирішені справи покладався на розсуд суду. Також представник відповідача пояснив, що при примусовому виконанні виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі 79831 грн., ним 16.10.2013 було винесено дві постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у яких були зазначені різні ідентифікаційні номери боржника ОСОБА_5 - у одній постанові ідентифікаційний номер, який вказаний у виконавчому листі, в іншій ідентифікаційний номер, який вказаний у заяві стягувача про примусове виконання. Оскільки постанова з ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_1, який є вірним, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не обліковувалась, начальником відділу 15.07.2015 винесено постанову, якою державного виконавця зобов'язано внести заявку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до постанови ВП № 36515854 від 16.10.2013 з зазначеним ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_2, після чого було подано відповідну заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Як пояснив представник відповідача, після винесення начальником відділу постанови, якою державного виконавця зобов'язано подати заяву, будь-які процесуальні документи не приймались, а лише подано заяву про держану реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження № 36515854 від 16.10.2013.

Представник третьої особи ОСОБА_5 посилаючись на відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови вважав позов таким, що не підлягає задоволенню, просив у його задоволенні відмовити. Представник зазначив, що оскільки ОСОБА_6 помер, його спадкоємці у разі поновлення судом строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання можуть виступати стягувачами після проведення заміни сторони виконавчого провадження, тому скасування арешту з майна третьої особи зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів.

Представник Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, яка про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не прибув, що відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи, у зв'язку з чим справу розглянуто без участі представника третьої особи.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 у цивільній справі № 2-1133/2009 визнано договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений 14.06.2009 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсним. Визнано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 (а.с. 19).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_5 зареєстровано 20.02.2013. Як підстава виникнення права власності зазначено рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 № 2-1133/09 (а.с. 106-107).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.09.2011 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 скасовано та постановлено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на будинок (а.с. 20-21).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.12.2014 у цивільній справі № 2-66/2012, яке набрало законної сили 15.10.2015, визнано недійсною державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 вчинену на підставі скасованого рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 по цивільній справі № 2-1133/2009. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7 на 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 22-33).

11.08.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вільнянського управління юстиції Запорізької області за результатами розгляду заяви представника позивача від 06.08.2015 про проведення державної реєстрації права власності прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав № 23552782, відповідно до якого відмолено у державній реєстрації права власності на житловий будинок з реєстраційним номером 5, що розташований АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 (а.с. 15).

Як зазначено у рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно, підставою для відмови у державній реєстрації права власності стало те, що документи подані після реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Згідно зі сформованою державним реєстратором Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 5, на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області від 21.07.2015 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.07.2015 внесено запис про обтяження зазначеного об'єкту нерухомого майна, номер запису 10493740. Підстава виникнення обтяження - постанова Шевченківського ВДВС ЗМУЮ № 36515854 від 16.10.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_5 (а.с. 34-35).

Як встановлено судом, при примусовому виконанні виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі 79831 грн. державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Гусаковим М.О. у виконавчому провадженні № 36515854 винесено дві постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2013, у яких були зазначені різні ідентифікаційні номери боржника ОСОБА_5 - у одній постанові ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який вказаний у виконавчому листі, в іншій ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який вказаний у заяві стягувача про примусове виконання (а.с. 175-176, 178-179).

Оскільки постанова з ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_1, який є вірним, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не обліковувалась, начальником Шевченківського ВДВС ЗМУЮ 15.07.2015 винесено постанову, якою державного виконавця зобов'язано внести заявку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до постанови ВП № 36515854 від 16.10.2013 з зазначеним ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_2, після чого державним виконавцем 17.07.2015 подано відповідну заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 177-181).

На підставі поданої державним виконавцем заяви від 17.07.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23030644 від 21.07.2015, та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження об'єкту нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 5. Підстава виникнення обтяження - постанова Шевченківського ВДВС ЗМУЮ № 36515854 від 16.10.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Особа, майно/права якої обтяжуються - ОСОБА_5 (а.с. 34-35).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 6 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень статі 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з положеннями статті 57 Закону № 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як встановлено судом, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 у цивільній справі № 2-1133/2009, на підставі якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.09.2011 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу зазначеного будинку та визнання права власності відмовлено (а.с. 20).

Окрім того, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.12.2014 у цивільній справі № 2-66/2012, яке набрало законної сили 15.10.2015, визнано недійсною державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 вчинену на підставі скасованого рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2009 по цивільній справі № 2-1133/2009. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7 на 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 22-33).

Обов'язковість рішень суду закріплена у статті 129 Конституції України.

Таким чином, навіть наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 з урахуванням судових рішень, якими скасовано рішення суду про визнання за нею права власності та визнано недійсною державну реєстрацію права власності, вчинену на підставі скасованого судового рішення, не можуть бути підставою для накладення арешту на зазначений будинок, у зв'язку з чим арешт на цей об'єкт нерухомого майна накладений протиправно.

При цьому позивач, за якою рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.12.2014 у цивільній справі № 2-66/2012 визнано права власності на 7/16 частини цього будинку, не є стороною виконавчого провадження, у зв'язку з чим внаслідок накладення арешту на вказаний будинок порушуються її права щодо здійснення реєстрації права власності, підтвердженням чого є рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23552782 від 11.08.2015.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що рішення суду, на підставі якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 скасовано та визнано таку реєстрацію недійсною, таким чином арешт накладений на майно, що не належить боржнику, суд приходить до висновку, що внаслідок реєстрації такого обтяження порушення прав позивача щодо неможливості державної реєстрації за нею права власності на 7/16 частини житлового будинку, яке визнано судом, є доведеним.

Відповідно до статті 60 Закону № 606-XIV, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У зв'язку з чим, з урахуванням положень частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення захисту прав позивача необхідним є зняття арешту з нерухомого майна - житлового будинку № 18 по вул. Космічній, с. Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область, який накладений за постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Гусакова М.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 36515854 від 16.10.2013, а не визнання нечинною та скасування цієї постанови, як про це просить позивач.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим, відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснені позивачем судові витрати не підлягають присудженню позивачу.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 94, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна - житлового будинку № 18 по вул. Космічній, с. Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область, який накладений за постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Гусакова Максима Олександровича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 36515854 від 16.10.2013, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2015, номер запису про обтяження 10493740.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша