Справа № 464/4958/15-а 2-а/464/143/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Справа № 876/8213/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І.О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2015 року Сихівським районним суду м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 22 грудня 2014 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що під час обчислення розміру пенсії відповідачем було використано схему нарахування, яка застосовується не під час призначення пенсії, а при її перерахунку з посиланням на те, що раніше їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є неправомірним та порушує право позивача на пенсійне забезпечення.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати, що враховується для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 22 грудня 2014 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що оскільки позивачу у 2014 році було призначено іншу пенсію за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки (2700,98 грн.), як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при переході з одного виду пенсії на іншу застосовується показник середньої заробітної плати на момент першого призначення пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 04 грудня 2008 року позивач ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 23 квітня 2014 року на підставі заяви та поданих документів позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Оскільки ОСОБА_1 продовжує працювати в органах прокуратури, пенсія їй виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії відповідно до норм цього Закону обчислено з урахуванням загального стажу роботи 32 роки 08 місяців 23 дні (станом на 31 березня 2014 року) та середньомісячного заробітку 3409,92 грн. за період роботи з 01 липня 2000 року по 31 березня 2014 року (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,84656). При цьому при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік 1197,91 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам,які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

До призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач отримувала пенсію за вислугу років, як військовослужбовець, призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При розрахунку цього виду пенсії взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, а враховувались зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 3статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсія обчислюються виходячи з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Отже, аналіз змісту даної правової норми вказує на однозначний висновок, що при обчисленні пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

В свою чергу, відповідно достатті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України», тим більше саме за 2007 рік.

За таких обставин даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася нею, оскільки при її розрахунку він не застосувався взагалі, а тому і не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, позивачу було саме припинено виплату пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по причині призначення пенсії за іншим Законом, що підтверджується атестатом про зняття позивача з обліку.

Таким чином, оскільки позивачу у 2014 році було призначено іншу пенсію за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки (2700,98 грн.), як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки пенсія згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена позивачу вперше, то для визначення її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший чи при перерахунку пенсії.

Відтак, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим Законом, а не її перерахунок.

Окрім того, суд критично оцінює посилання відповідача на статтю 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даній статті мова йде про перерахунок раніше призначеної пенсії, що в даному випадку відсутнє, так як має місце призначення вперше іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок вже призначеної пенсії з урахуванням додатково набутого стажу.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, де чітко визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки попередньо призначена пенсія за вислугу років обчислена за іншим законом та з інших підстав, зокрема без врахування будь-якого показника середньої заробітної плати в галузях економіки України.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше.

Окрім того, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд визначає початковий строк проведення даної виплати і не визначає кінцевий термін, враховуючи те, що пенсія позивачу призначена довічно, а Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, яким керувався суд при винесенні рішення, також не обмежував права позивача на отримання пенсії певним проміжком часу.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду від 16 липня 2015 року в справі № 464/4958/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 04 березня 2016 року.