Справа № 509/4054/15-а
Суддя: Гандзій Д. М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/4054/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

7 вересня 2015 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, який в подальшому доповнила та в якому просила суд, визнати незаконним рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1394-V від 14.07.2015 р. «Про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області», мотивуючи це незаконністю оскаржуваного рішення, винесеного в порушення норм ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і такого, що порушує її інтереси та права, враховуючи, що в оскаржуваному рішенні не сформульована підстава відмови.

Представник позивачки за нотаріально-посвідченою довіреністю в судовому засіданні повністю підтримав позов та просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та додатків до нього.

Заслухавши думку представників сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 69,70 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 71 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.ст. 12,39 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до Генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і правил.

Умовами статті 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами, здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема - у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, один раз по кожному виду використання.

Стаття 118 ЗК України зазначає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або

сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого

самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих

відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 29,33,50 Закону України «Про землеустрій» - документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обовязкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Юридичні та фізичні особи мають право користуватися матеріалами Державного фонду документації із землеустрою з дотриманням вимог цього Закону, інших законів України і Положення про Державний фонд документації із землеустрою. При користуванні документацією з Державного фонду документації із землеустрою забороняється : копіювання топографічних, картографічних, аерозйомочних та інших матеріалів без відповідного на те дозволу, передача вихідних матеріалів (їх копій) іншим особам без спеціального дозволу, якщо це не передбачено умовами користування відповідними матеріалами, передача документації із землеустрою, яка є носієм відомостей, що становлять державну таємницю, організаціям, які не мають належних умов для забезпечення її зберігання.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема : пояснювальну записку (в якій зазначаються дані про обєкт землеустрою), довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки), відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), кадастровий план земельної ділянки.

При чому, «Порядком ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 р. визначена картографічна основа Державного земельного кадастру.

Приписами статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах : для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га.

Стаття 122 ЗК України передбачає сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами 1 та 2 статті 159 ЗК України передбачено, що земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви.

Статтею 33 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження : підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Реєстрація суб`єктів права власності на землю, реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі, видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею. Організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Стаття 34 цього ж Закону передбачає виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Як вбачається зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Статтею 144 Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування та зазначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законом України зупиняється у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Виходячи з приписів Законів України «Про землеустрій», «про державний земельний кадастр», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», «Порядку ведення Державного земельного кадастру», ст.ст. 79,79-1,118,123 ЗК України графічні матеріали повинні бути складені таким чином, щоб забезпечити можливість відповідному уповноваженому органу перевірити згідно з ч. 7 ст. 118, ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідність місця розташування обєкта вимогам Законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд встановив, що 14.07.2015 р. позивачка звернулася з письмовим клопотанням до Авангардівської с/р, якою воно було отримане в цей же день 14.07.2015 р. згідно штампу, з проханням про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки приблизною площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) з бажаним місцем розташування земельної ділянки або в межах вулиць Тиха та Нижня, або по вул. Ангарська біля АЗС «Сокар» в смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області, зазначивши, що бажані місця розташування земельної ділянки позначені нею маркером на 2-х графічних викопіюваннях з Генерального плану смт. Авангард, які були додані до її клопотання (а.с. 7,30,31).

Рішенням Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1394-V від 14.07.2015 р. «Про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області» позивачці було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах с. Авангард, Овідіопольського району Одеської області у звязку з невідповідністю місць розташувань, обраних нею обєктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Генерального плану смт. Авангард, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтовувань використання та охорони земель смт. Авангард, як адміністративно-територіальної одиниці, проекту землеустрою щодо впорядкування території (а.с. 6).

Відповідно до ч. 9 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - рішення про скликання сесії ради відповідно до ч. 4,6,8 цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках н пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

На думку суду, відповідач не дотримався вказаного порядку, передбаченого законодавцем і заява позивачки була розглянута в день її надходження згідно штампу селищної ради.

Суд вважає, що позивачкою у своєму клопотанні було в повному обсязі, з урахуванням вищенаведених норм Закону була зазначена повна інформація щодо бажаної земельної ділянки, яку вона могла самостійно отримати, а тому суд вважає безпідставними доводи представників відповідачів, про те, що Генеральний план смт. Авангард в подальшому був доопрацьований 04.03.2015 р., враховуючи, що позивачкою було подане своє клопотання вже після доопрацювання цього плану 14.07.2015 р., а якщо він був доопрацьований ще, то не було відомо позивачці, без доведення вказаної інформації до відома мешканців смт. Авангард, як пересічній громадянці і це не було взагалі відображене у оскаржуваному рішенні відповідача.

Суд звертає увагу на той факт, що у резолютивній частині оскаржуваного рішення не вказано яким саме Законам та прийнятим до них нормативно-правовим актам не відповідає обране позивачкою місце розташування земельної ділянки, а також не вказано, які саме норми цих Законів та нормативно-правових актів порушені позивачкою, не вказано в чому саме має місце невідповідність Генеральному плану смт. Авангард, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель смт. Авангард як адміністративно-територіальної одиниці та проекту землеустрою впорядкування території.

Тобто, підстави відмови оскаржуваного рішення Авангардівської селищної ради носять загальний (шаблонний) характер, який тиражується відповідачем майже у всіх випадках відмови у наданні громадянам дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області з огляду на кількість подібних адміністративних позовів громадян, які перебувають у провадженні Овідіопольського райсуду Одеської області, де відповідачем є Авангардівська с/р з тих самих підстав.

У звязку з чим, суд вважає хибними посилання представників відповідача на те, що по вказаних у графічних матеріалах масивів, наданих позивачкою, нібито всі земельні ділянки мають власників, від яких позивачка не отримала і не надала до свого клопотання погоджень як від землекористувачів про вилучення у них земельних ділянок так як це також не було відомо позивачці і не відображене в оскаржуваному рішенні, що могло б запобігти подачу даного адміністративного позову до суду з мотивів незаконності рішення органу місцевого самоврядування.

На думку суду, оскаржуване рішення слід визнати незаконним з огляду на його необґрунтованість, без належного мотивування (загальний перелік Законів і нормативних актів) законної відмови у задоволенні клопотання позивачки, законність і правомірність якого згідно ч. 2 ст. 71 КАСУ не була доведена представниками відповідача, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2,6,10,11,69-71,86,158-163,167,172 КАС України, Конституцією України, ст.ст. 26,33,34,59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 12,39,40,78-80,83,90,116,118,121-123 Земельного Кодексу України, ст.ст. 29,33,50 Закону України «Про землеустрій», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд,

ПОСТАНОВИВ :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування задовольнити ;

2.Визнати незаконним рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1394-V від 14.07.2015 р. «Про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Гандзій Д.М.