Справа № 802/188/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

04 березня 2016 р. Справа № 802/188/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

за участі секретаря судового засідання: Щербацької О.С.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку

за позовом: ОСОБА_4

до: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

У судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування зазначеного клопотання представник позивача зазначив, що позивач є юридично не обізнаним і та на той час не мав представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду враховуючи наступне.

Згідно із частиною 2 статті 181 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Для з'ясування питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити фактичну обставину, з настанням якої позивач дізнався або мав би дізнатися про порушення свого права.

Як випливає із матеріалів справи позивач окрім іншого просить скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 48454834 від 06 листопада 2015 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 170 грн.

Тобто позивач звернувся до суду з пропуском строку, що визначений статтею 181 КАС України.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Разом з тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків. На практиці суди в кожній конкретній справі самостійно визначають поважність таких причин.

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що поважною причиною пропуску строку звернення до суду є юридична необізнаність позивача, а також відсутність осіб, які б могли представляти його в суді. Так, постанову про накладення штрафу № 48454834 від 06 листопада 2015 року позивачем отримано 13 січня 2016 року, однак враховуючи те, що останній є юридично не обізнаним і та на той час не мав представника не міг оскаржити зазначену постанову.

Так, суд критично відноситься до зазначених пояснень представника позивача та не приймаються судом до уваги в якості поважних причин.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд виходив з того, що "поважна причина" - це оціночне поняття, яке визначається чотирма основними характерними рисами :

- до поважних причин можуть бути віднесені будь-які обставини навколишнього світу. Це можуть бути як дії фізичних або юридичних осіб, так і явища, які не залежать від волі людини;

- такі обставини мають впливати на волю суб'єкта правовідносин. Саме внаслідок дії цих обставин, що виникли раптово або закономірно, він не має змоги належним чином виконувати обов'язки або користуватись наданими правами;

- кваліфікація тих або інших причин, як поважних, здійснюється на підставі норм моралі;

- обставини, що визначаються законом, як поважні причини, звільняють суб'єкта правовідносин від виконання покладених на нього обов'язків або негативних для нього наслідків.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Тому, керуючись положеннями статті 100 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовної вимоги визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 48454834 від 06 листопада 2015 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 170 грн. слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 181 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 48454834 від 06 листопада 2015 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 170 грн. - відмовити.

Адміністративний позов в частині позовної вимоги визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 48454834 від 06 листопада 2015 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 170 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мультян Марина Бондівна