Справа № 340/100/15-а (2а/340/19/15)
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2016 р. м. Київ К/800/50994/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо зменшення розміру пенсії та скасовано розпорядження від 12 лютого 2013 року №110303 про проведення перерахунку пенсії до 1183,38 грн. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01 січня 2013 року з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року за роботу в СМП «Квадро», правонаступником якого є ПВКП «Квадро», та довідки №32/4 від 25 березня 2008 року, провести відповідні пенсійні виплати та продовжувати виплачувати їх надалі (з урахуванням індексацій та підвищень, встановлених законами України, постановами Уряду та іншими нормативними актами).

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до протоколу Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області № 50226 від 10 червня 2005 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на загальних умовах.

01 квітня 2008 року позивачка подала до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області довідку №32/4 від 25 березня 2008 року про заробітну плату за період роботи по договору (копія витягу наказу №5 від 24 грудня 1992 року) з січня 1993 року по грудень 1997 року в СМП «Квадро», правонаступником якого є ПВКП «Квадро», на підставі якої їй було проведено перерахунок розміру пенсії з 01 квітня 2008 року.

07 вересня 2012 року головним спеціалістом з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області було проведено зустрічну перевірку документів про заробітну плату, яка дає право на пенсію у ПВКП «Квадро», за результатами якої складено акт №303 від 07 вересня 2012 року. В ході перевірки встановлено, що видані довідки про стаж роботи №31/4 від 25 березня 2008 року та про заробітну плату №32/4 від 25 березня 2008 року не відповідають дійсності.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 12 лютого 2013 року №110303 розмір пенсії ОСОБА_4 перераховано і зменшено до 1183,38 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсії в більшому розмірі, з боку ОСОБА_4 не допущено, а отже підстави для прийняття рішення щодо стягнення суми надміру виплаченої пенсії з пенсіонерки відсутні.

Проте, суд касаційної інстанції такі висновки судів попередніх інстанцій вважає передчасними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом 11 лютого 2015 року, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо зменшення розміру пенсії, скасувати розпорядження від 12 лютого 2013 року №110303 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2013 року.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі порушення цього строку слід застосовувати положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В порушення вказаної норми закону питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом судом першої інстанції не було вирішено.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та вирішенні питання про дотримання чи порушення позивачем цього строку, судам насамперед слід з'ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а якщо строк пропущено, то на скільки і з яких причин.

Судами попередніх інстанцій ці питання не досліджено та не наведено відповідних мотивів у судових рішеннях.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід врахувати наведене, з'ясувати питання дотримання позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та в залежності від встановленого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало