Справа № 587/1146/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 р.Справа № 587/1146/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 20.01.2016р. по справі №587/1146/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Сільського голови Садівської сільської ради Масалітіної Надії Іванівни, треті особи Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області, Прокуратура Сумської області

про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та визнання протиправними дій сільського голови Садівської сільської ради Сумського району,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністативни позовом до Сільського голови Садівської сільської ради Масалітіної Надії Іванівни, треті особи Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області, Прокуратура Сумської області, в якому просив поновити строк звернення до суду із даним позовом та визнати дії відповідача - голови Садівської сільської ради Масалітіної Н.І., які виразились:

- у невключенні до складу сім'ї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 і наданні недостовірної інформації щодо належності квартири АДРЕСА_1 при прийнятті виконкомом Садівської сільської ради рішення від 11.12.2009 р. № 174 «Про подання попередніх поіменних списків громадян, яким надаються квартири по житловому об'єкту по АДРЕСА_4» та підписанні цього рішення;

- у невключенні до поіменних списків, затверджених рішенням виконавчого комітету Садівської сільської ради № 185 від 21.12.2009 р. у зв'язку з внесенням на розгляд питання щодо зняття статусу «службового» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. та підписанні цього рішення;

- у внесенні на розгляд виконавчого комітету Садівської сільської ради питання щодо зняття статусу «службового» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 і підписанні рішення виконавчого комітету Садівської сільської ради від 23.12.2009 р. № 186 в цій частині;

- у внесенні на розгляд виконавчого комітету Садівської сільської ради питання щодо надання дозволу на обмін квартири АДРЕСА_1 і підписанні рішення виконавчого комітету Садівської сільської ради від 30.03.2011 р. № 27 в цій частині;

- у внесенні на розгляд сесії Садівської сільської ради питання про приватизацію квартири АДРЕСА_1, і підписанні рішення Садівської сільської ради від 13.04.2012 р. № 28 в цій частині протиправними.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 20.01.2016 року поновлено строк звернення до суду та відмовлено в задоволенні адміністративного позову за його необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 20.01.2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов поданий в межах встановленого законом строку звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що підставою для звернення до суду із даним позовом, слугувала незгода позивача із діями відповідача - Сільського голови Садівської сільської ради Масалітіної Н.І., які виразились: у невключенні до складу сім'ї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 і наданні недостовірної інформації щодо належності квартири АДРЕСА_1 при прийнятті виконкомом Садівської сільської ради рішення від 11.12.2009 р. № 174 «Про подання попередніх поіменних списків громадян, яким надаються квартири по житловому об'єкту по АДРЕСА_4» та підписанні цього рішення; у невключенні до поіменних списків, затверджених рішенням виконавчого комітету Садівської сільської ради № 185 від 21.12.2009 р. у зв'язку з внесенням на розгляд питання щодо зняття статусу «службового» з житлового приміщення за адресою: с.Сад, вул. Войти, 7, кв. 2,3. та підписанні цього рішення; у внесенні на розгляд виконавчого комітету Садівської сільської ради питання щодо зняття статусу «службового» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 і підписанні рішення виконавчого комітету Садівської сільської ради від 23.12.2009 р. № 186 в цій частині; у внесенні на розгляд виконавчого комітету Садівської сільської ради питання щодо надання дозволу на обмін квартири АДРЕСА_1 і підписанні рішення виконавчого комітету Садівської сільської ради від 30.03.2011 р. № 27 в цій частині; у внесенні на розгляд сесії Садівської сільської ради питання про приватизацію квартири АДРЕСА_1, і підписанні рішення Садівської сільської ради від 13.04.2012 р. № 28 в цій частині.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування рішень Садівської сільської ради від 11.12.2009р №174, від 21.12.2009р №185, від 23.12.2009р №186, від 30.03.2011р №27, від 13.04.2012р №28.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджуючись із правомірністю вищевказаних рішень Садівської сільської ради, звернувся до суду із позовом про визнання їх неправомірними та скасування, а також зобов'язання поновити його на квартирному обліку на загальній черзі за місцем проживання.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 28.01.2016 року по справі №587/278/15-а позовну заяву ОСОБА_1 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, треті особи Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання рішень виконавчого комітету неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд виходив з того, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду, оскільки позивачем не наведено об'єктивно непереборних та незалежних від його волі обставин, які б завадили позивачу подати позов раніше ніж 23.01.2015 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28.01.2016 року по справі №587/278/15-а повернуто позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 14 КАС України, встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт обізнаності позивача про існування рішень Садівської сільської ради від 11.12.2009р. №174, від 21.12.2009 р. №185, від 23.12.2009 р. №186, від 30.03.2011 р. №27, від 13.04.2012р. № 28 та підтверджено, що станом на дату звернення із позовом про визнання їх неправомірними та скасування (23.01.2015 року), позивачем вже було пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк звернення до суду із позовом.

Разом з тим, із вищезазначеним позовом позивач звернувся до суду лише 08.05.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що звертаючись із вказаним позовом, позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Однак позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, як на поважність пропуску строку звернення до суду на те, що про рішення виконкому Садівської сільської ради від 11 грудня 2009 року та від 21 грудня 2009 року він дізнався в січні 2015 року після ознайомлення з ними, а про рішення виконкому від 23 грудня 2009 року та від 30 березня 2011 року та про рішення Садівської сільської ради від 13 квітня 2012 року він дізнався в кінці листопада 2014 року після ознайомлення з копією ухвали Апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2014 року, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вони спростовуються встановленими під час розгляду справи обставинами.

Будь-яких інших доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, в порушення вищезазначених вимог, не було надано належних та допустимих доказів, в підтвердження факту поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до п. 9 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для поновлення строку звернення до суду та безпідставно ухвалив рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України, за насідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження по справі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що постанова Сумського районного суду Сумської області від 20.01.2016р. по справі №587/1146/15-а не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 20.01.2016р. по справі №587/1146/15-а - скасувати.

Прийняти ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Сільського голови Садівської сільської ради Масалітіної Надії Іванівни, треті особи Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області, Прокуратура Сумської області про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом та визнання протиправними дій сільського голови Садівської сільської ради Сумського району залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2016 р.