Справа № 819/2343/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 876/14356/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Бучацька районна державна адміністрація, Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив визнати дії посадових осіб Бучацької ОДПІ ГУ Міндоходів щодо оцінки висновків господарської діяльності позивача, як платника, що перебуває на сплаті єдиного податку.

В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач безпідставно анулював свідоцтво платника єдиного податку, оскільки послуги по перевезенню пільгових категорій громадян надавались позивачем населенню, а не Бучацькій РДА чи Управлінню праці та соціального захисту населення Бучацької РДА. Вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації та Бучацька районна державна адміністрація здійснювали лише компенсаційні виплати перевізнику за пільговий проїзд окремих категорій громадян та контроль за правильністю розрахунків.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 22 січня 2012 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Бучацькою об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначається, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи, позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та здійснює діяльність по перевезенню пасажирів (населення) автомобільним транспортом в приміському сполученні на маршруті «Бучач (Відгодівельний) - Трибухівці».

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 від 22.01.2012 року позивач здійснює свою підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, як платник II групи єдиного податку, ставка податку - 20 % розміру мінімальної заробітної плати.

Бучацькою ОДПІ з 30 липня 2013 року по 01 серпня 2013 року проведено позапланову документальну невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства по єдиному податку за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року. Результати перевірки оформлено Актом від 08 серпня 2013 року №46/17/НОМЕР_1.

В Акті встановлено порушення фізичною особою-підприємцем умов (вимог) перебування на спрощеній системі оподаткування (п.291.4 ст.294 ПК України), а саме: здійснення платником єдиного податку ІІ-ї групи господарської діяльності з надання послуг юридичній особі (Бучацькій РДА), яка перебуває на загальній системі оподаткування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що в процесі перевірки головний державний ревізор-інспектор Бучацької ОДПІ на підставі того, що в угоді від 03.01.2012 року № 7 Бучацька РДА виступає як «Замовник», прийшов до висновку, що послуги по перевезенню автомобільним транспортом пільгових категорій громадян позивач надає Бучацькій районній державній адміністрації.

Також судом зазначено, що згідно угоди від 03.01.2012 року №7 Бучацька РДА виступає як «Замовник», проте, послуги по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом надаються ФОП ОСОБА_1 безпосередньо пільговій категорії громадян, тобто населенню, а не Бучацькій РДА.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач здійснює діяльність по наданню послуг населенню, що відповідає вимогам перебування на спрощеній системі оподаткування визначеним п.291.4 ст.294 ПК України.

Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки окремого рішення від Бучацької ОДПІ про анулювання свідоцтва платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 22 січня 2012 року у встановленому законом порядку не приймалось, але вчиняються активні дії по анулюванню свідоцтва платника єдиного податку позивача, зокрема, шляхом направлення йому листа від 10 жовтня 2013 року №1239-17/023 з вимогою про повернення свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 від 22 січня 2012 року, суд першої інстанції прийшов до висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача слід визнати протиправними дії Бучацької ОДПІ щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 від 22 січня 2012 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772), згідно з яким акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС.

Вказана норма передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки (ревізії), наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, (ревізії); дій щодо проведення ревізії без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження відповідно до статті 13 Закону № 2939-XII є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Суд першої інстанції не досліджуючи фактичних обставин припинення дії свідоцтва платника єдиного податку, здійснював оцінку правомірності дій податкового органу при проведенні перевірки. Хоча, за своїми спеціальними ознаками, це відноситься до різних предметів позовних вимог, та надавало можливість позивачу представити у адміністративному позові свою доказову базу щодо доведення факту порушеного права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 року у справі № 819/2343/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Бучацька районна державна адміністрація, Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний тест

виготовлено 04.03.2016 року.