Справа № 804/5787/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 р. Справа № 804/5787/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
секретаря судового засідання Безрученко К.В.,
представника позивача: Киреєва О.М.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 відкрито провадження у справі № 804/5787/15 та призначено її до розгляду на 25.05.2015.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
У судове засідання 09 липня 2015 року представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату,час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АКС Україна» (далі - ТОВ «АКС Україна») (ідентифікаційний код 35165236) перебуває на обліку у Державній податковій інспекції в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області, як платник плати за землю.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 24.11.2014 № 1062 Державною податковою інспекцією в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «АКС Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування та своєчасності сплати плати за землю за період: грудень 2011 року - жовтень 2014 року, результати якої оформлені актом від 15.12.2014 № 3723/04-61-22-01/35165236.
Згідно з висновкам акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ «АКС Україна» пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, що призвело до заниження розміру податкового зобов'язання по орендній платі за землю в розмірі 2806343,03 грн.
З акта перевірки від 15.12.2014 № 3723/04-61-22-01/35165236 встановлено, що до таких висновків перевіряючий контролюючого органу дійшов, у зв'язку з наступним.
Умовами вказаного договору оренди землі від 26.11.2007 визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки згідно рішення міської ради від 31.10.2007 № 179/22 з моменту введення об'єкта в експлуатацію звернутися до відповідних установ та організацій щодо перегляду та визначення річної орендної плати за користування цією земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства (п. 4.1. договору від 26.11.2007).
Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 64153643,82 грн. Сума земельного податку: 64153653,82 грн. * 1% (ставка земельного податку) = 641536,44 грн.; 641536,44 грн. *3% = 1924609,32 грн. - річна сума орендної плати. Виходячи з наведеного, місячний платіж становить (1924609,32 : 12) = 160384,11 грн.
Згідно з пунктом 4.1 цього Договору, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки згідно рішення міської ради від 31.10.2007 № 179/22 з моменту введення об'єкта в експлуатацію звернутися до відповідних установ та організацій щодо перегляду та визначення річної орендної плати за користування цією земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства.
Судом встановлено, що протягом дії вказаного договору оренди сторонами зміни до договору щодо розміру орендної плати не вносилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №161-XIV) убачається, що користування землею в Україні є платним.
З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (далі - ПК України), який відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України є податком, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Землекористувачі за змістом пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України - це особи, яким надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Таким чином, Податковим кодексом України визначено обов'язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Порядок оподаткування землі в Україні визначається розділом XIII «Плата за землю» Податкового кодексу України. Питання орендної плати за землю врегульовані статтею 288 ПК України.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 ПК України).
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строках та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.
Таким чином, з набранням чинності Податковим кодексом України, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи з принципу пріоритетності норм ПК України перед нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь - якому разі не може бути меншим, ніж встановлений у пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.
Як встановлено з матеріалів справи, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 64153643,82 грн. Сума земельного податку: 64153653,82 грн. *1% (ставка земельного податку) = 641536,44 грн. Відповідно, річна сума орендної плати - 641536,44 грн. *3% = 1924609,32 грн.
Таким чином, місячний платіж з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою складає: 1924609,32 : 12= 160384,11 грн.
У зв'язку зі зміною розміру орендної плати за земельну ділянку згідно з пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, позивач повинен був самостійно розрахувати розмір орендних платежів на поточний рік з урахуванням вимог, встановлених чинним Податковим кодексом України, які за своєю природою є імперативними.
Вказаної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.12.2014 року, а відповідно до ст. 242-2 КАС України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, та для всіх судів України.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Судом встановлено, що позивач під час подання адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 487,20 грн. Отже, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 4384,80 грн.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКС Україна» на користь Державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору в розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 14 липня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова