Справа № 803/153/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 803/153/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправною діяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 ), командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною діяльності оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання на виконання вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, зобов`язання належним чином розглянути рапорт і направити пропозиції Міністру оборони України щодо переатестації позивача та про визнання протиправною діяльності командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання, зобов`язання належним чином розглянути рапорт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 29.05.2014 року по 22.01.2015 року позивач проходив військову службу у військовій частині польової пошти НОМЕР_3 .

17.11.2014 року ОСОБА_1 подав рапорт, в якому просив керівництво військової частини польової пошти НОМЕР_3 клопотати перед вищим командуванням стосовно вирішення питання про присвоєння йому військового офіцерського звання в порядку переатестації, який був переданий керівництву оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України та не розглянутий по суті.

Позивач оскаржив до суду бездіяльність оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року в адміністративній справі №803/1373/15-а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року скасовано, та прийнято нову, якою визнано протиправною бездіяльність оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних сил України та зобов`язано розглянути рапорт та надати обгрунтовану відповідь.

Отримавши рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року та виконавчий лист від 17.12.2015 року позивач розпочав процедуру виконання судового рішення.

Позивач вказує на те, що оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України, отримавши виконавчий лист, всупереч п.72 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України не подало Міністру оборони України пропозиції щодо його переатестації.

02 лютого 2016 року позивач отримав від командування Сухопутних військ Збройних Сил України лист №116/9/4/647 від 20.01.2016 року, з якого вбачається, що рішення щодо питань порушених у звернені ОСОБА_1 буде прийнято після розгляду касаційної скарги Вищим адміністративним судом України.

Позивач просить визнати протиправною діяльність оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України та командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання на виконання вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, належним чином розглянути рапорт та зобов`язати оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України направити пропозиції Міністру оборони України щодо переатестації ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання, призначене на 03 березня 2016 року не прибув, подав до суду клопотання в просив розглядати справу за його відсутності.

Представник оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 ) в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання в якому розгляд справи просив проводити за його відсутності. У письмових запереченнях позовних вимог не визнав, зазначивши, що на даний час в провадженні Вищого адміністративного суду України перебуває справа №К/800/53765/15 за касаційною скаргою оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, у якій предметом позову є неналежний розгляд рапорту позивача від 17.11.2014 року про присвоєння йому офіцерського військового звання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) на розгляд справи не з`явився, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно із частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною першою статті 41 КАС України визначено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, при цьому, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому за відсутності перешкод для розгляду справи суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не надання обґрунтованої відповіді на його рапорт від 17 листопада 2014 року; зобов`язання організувати належний розгляд рапорту ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року, зареєстрованого військовою частиною НОМЕР_3 18 листопада 2014 року за №0116/2/294, та надати обґрунтовану відповідь на порушене питання щодо присвоєння військовослужбовцю ОСОБА_2 військового офіцерського звання.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі № 803/1373/15-а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року скасовано, та прийнято нову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та зобов`язано розглянути рапорт ОСОБА_1 та надати обгрунтовану відповідь.

З позовної заяви вбачається, що позивач, отримавши рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року та виконавчий лист від 17.12.2015 року, виданий Волинським окружним адміністративним судом, розпочав процедуру виконання судового рішення.

З листа командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) №116/9/4/647 від 20.01.2016 року слідує, що оперативним командуванням "Захід" Сухопутних військ Збройних сил України до Вищого адміністративного суду України направлена касаційна скарга разом з клопотанням про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, а рішення щодо питань порушених у зверненні буде прийнято після розгляду справи в суді (а.с. 6).

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 1 Закону України N 606-XIV від 21 квітня 1999 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Пунктом 1 статті 11 вищевказаного закону зазначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. А пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 1 частиною 1 статті 19 Закону України Про виконавче провадження визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій (ч.2 ст.20 Закону України N 606-XIV від 21 квітня 1999 року)

Як передбачено частиною 1 статті 22 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, оскільки рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, яке набрало законної сили, не було виконано відповідачами у добровільному порядку, то позивач відповідно до Закону України Про виконавче провадження для виконання вказаного рішення повинен був звернутись до виконавчої служби, пред`явивши виконавчий документ (виконавчий лист Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року) до виконання, а не звертатись повторно з позовною заявою до суду.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано процедури виконання судового рішення, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною діяльності суб`єктів владних повноважень щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 17 листопада 2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання на виконання вимог постанови Львівського апеляційного суду від 24.11.2015 року у справі №876/8519/15 та зобов`язання належним чином розглянути рапорт і вчинити дії, слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 08 березня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук