Справа № 808/586/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року 15 год. 00 хв. Справа № 808/586/16 Провадження № м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя»

про: стягнення капіталізованих платежів,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі (далі - позивач або ВВД ФСС від НВ на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі) звернулось з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» (далі - відповідач або ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя») про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 46642 грн. 45 коп.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Відділення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи будь-яких заяв до суду не надіслав, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що відповідач не прибув до суду без поважних причин та, відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» () 25.12.2003 зареєстроване як юридична особа за адресою: вул. 12 Квітня, буд. 2, м. Запоріжжя, 69037, - що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого міститься в матеріалах справи.

На час розгляду адміністративної справи у суді відповідач з 16.10.2015 знаходиться у стані припинення за рішенням засновників.

06.11.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою № 04/3270 про грошові вимоги по капіталізації, в якій просив визнати та відшкодувати грошові вимоги Фонду в розмірі 46642 грн. 45 коп.

У заяві позивач зазначив, що ним було призначено страхові виплати по відшкодуванню шкоди у зв'язку з виробничою травмою працівника ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» ОСОБА_1.

Позивачем надано до матеріалів адміністративної справи Постанову ВВД ФСС від НВ на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі від 23.01.2015 № 0809/8609/8609.1/21 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати (коригуюча) з 01.10.2014 по 30.09.2017 включно у сумі 1691 грн. 16 коп. громадянину ОСОБА_1

Також у матеріалах адміністративної справи міститься Акт від 01.02.2012 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який стався 01.01.2012 з громадянином ОСОБА_1, виписка із Акта огляду МСЕК, індивідуальна програма реабілітації інваліда № 532.

Відповіді від ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» на заяву щодо визнання грошових вимог у розмірі 46642 грн. 45 коп. позивачем не отримано.

Оскільки відповідачем грошові вимоги Фонду по капіталізації не сплачено, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV) та Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за № 765.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом № 1105-ХІV.

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 45 Закону № 1105-ХІV, роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

За змістом статті 46 Закону № 1105-ХІV, фінансування Фонду здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців та капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наведеними нормами Цивільного кодексу України та Закону № 1105-ХІV передбачено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їх життя. Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески. При цьому, визначено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства - банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 765 від 06.05.2000 (далі Постанова).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Постанови, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом пункту 3 Постанови, капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем для визначення періоду, на який розраховувалася капіталізація платежів щодо особи, якій встановлено відсоток втрати працездатності та призначені страхові виплати, використано дані середньої очікуваної тривалості життя осіб, надані Державною службою статистики України.

Згідно наявному у матеріалах справи розрахунку, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим складе 46642 грн. 45 коп.

Відповідно до пункту 4 статті 34 Закону України № 1105-ХІV - Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК. Відділенням Фонду було надано копію виписки із Акта огляду МСЕК ОСОБА_1, який отримав виробничу травму, працюючи на ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя».

Відповідно до Порядку, під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

На момент розгляду справи в суді, сума капіталізованих платежів у розмірі 46642 грн. 45 коп. відповідачем не сплачена.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати суми капіталізованих платежів не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» () на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі капіталізовані платежі в розмірі 46642 (сорок шість тисяч шістсот сорок дві) грн. 45 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша