Справа № 199/6299/15-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2016 рокусправа № 199/6299/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача: - Марюхніч О.І. (дов.від 11.01.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 р.

у справі № 199/6299/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

"14" серпня 2015 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення з 01.04.2015 року виплати пенсії; зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії з 01.04.2015 року та здійснити виплату недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив її право на пенсійне забезпечення, оскільки вона отримувала пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», тому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 р. у справі № 199/6299/15-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо припинення з 01.06.2015 року виплати пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобовязано відповідача поновити ОСОБА_2 виплату пенсії з 01.06.2015 року, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду в частині задоволення позовних вимог мотивована змінами, що прийняті в чинному законодавстві, відповідно до яких пенсійний орган повинен був поновити виплату пенсії з 01.06.2015 року. Відмова у задоволенні частині позовних вимог обґрунтована правомірністю дій відповідача у період з 01.04.2015 року по 01.06.2015 року.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 р. у справі № 199/6299/15-а, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не вірно трактував норми чинного законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, які перебуваючи на пенсії продовжують працювати на посадах. Норма, що передбачає припинення виплати пенсії з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року є чинною, а отже Пенсійний фонд як державний орган повинен керуватись виключно нормами чинного законодавства у своїй діяльності.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська з 10.04.2011 року та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

З 01.04.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська припинено виплату позивачці пенсії за віком.

39.07.2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з проханням поновити виплату пенсії, однак листом відповідача від 11.08.2015 року їй відмовлено у поновлені виплати пенсії.

Відмовляючи у поновленні виплати пенсії УПФУ посилалось на те, що з 01.04.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» яким, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015р.):

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Оскільки, ОСОБА_2 станом на 01.04.2015р. працювала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», то відповідачем вказано на наявність правових підстав для припинення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015р.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 5 Розділу III Прикінцевих положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Враховуючи те, що з 01.06.2015р. для позивача, як державного службовця скасовано норми, що передбачають право на призначення їй пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для невиплати позивачу пенсії за віком з 01.06.2015р.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015р.):

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Отже, вказаними положеннями закону обмежено право особи на отримання пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, у разі якщо така особа працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про державну службу».

Оскільки, станом на 01.04.2015р. позивач працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», то відповідачем правомірно припинено виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.04.2015р.

В той же час, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки, вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, то з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015р. посада, на якій працює позивач, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а отже, передбачені ст.47 Закону №1058 обмеження щодо виплати пенсії, перестали існувати з вказаної дати.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з 01.06.2015р. виплата пенсії, призначеної позивачці відповідно до Закону №1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 р. у справі № 199/6299/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2015 р. у справі № 199/6299/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко