Справа № 826/15957/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Київгаз»

до

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про

визнання протиправною та скасування постанови № 2047 від 20.07.2015 в частині.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київгаз» (надалі – позивач, Товариство), звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (надалі – відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною (незаконною) постанову НКРЕКП від 20.07.2015 № 2047 «Про внесення змін до нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорій споживачів «населення», «бюджетні установи», «промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання» на липень 2015 року» в частині: 1) п.7 Нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів «населення», на липень 2015; 2) п.7 Нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів «бюджетні установи», на липень 2015; 3) п. 37 Нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів «промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання», на липень 2015;

Протокольною ухвалою суду замінено неналежного відповідача на належного – Національну комісію, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у зв’язку з ліквідацією первинного відповідача.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що у липні 2015 року ПАТ «Київгаз» не було гарантованим постачальником природного газу, внаслідок чого, у відповідача не було законних підстав приймати рішення (Постанову № 2047) відносно застосування алгоритму розподілу коштів до будь-яких банківських рахунків позивача.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись при цьому на те, що кошти, списані з рахунків позивача, були платою за поставлений газ за попередній розрахунковий період, внаслідок чого доводи позивача є безпідставними.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст. 122 КАС України за поданою сторонами письмовою заявою про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

20 липня 2015 відповідачем прийнято постанову № 2047 «Про внесення змін до нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорій споживачів «населення», «бюджетні установи», «промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання», на липень 2015 року.

Відповідно до п.п. 1-3 зазначеної постанови, нормативи для перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, які здійснювали діяльність до 01.07.2015, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів: «населення», «бюджетні установи», «промислові споживачі та інші суб’єкти господарювання» на липень 2015, викладено в новій редакцій, що є додатком до постанови.

Як зазначає позивач в обґрунтування порушеного права, на підставі Постанови № 2047 з рахунків ПАТ «Київгаз» за період з 22.07.2015 по 03.08.2015 безпідставно списано кошти в сумі 37 731 131, 64 грн.

В підтвердження безпідставності списання коштів, позивач посилається на те, що постановою НКРЕКП від 25.06.2015 № 1837 «Про анулювання ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «Мелітопольгаз» та ПАТ «Київгаз», анульовано ліцензію позивача на постачання природного газу за регульованим тарифом № 597375 АВ.

Як наслідок, у липні 2015 року ПАТ «Київгаз» не було гарантованим постачальником природного газу, а тому, на переконання позивача, у НКРКП не було законних підстав для прийняття Постанови № 2047 відносно застосування алгоритму розподілу коштів до будь-яких банківських рахунків ПАТ «Київгаз».

Інших доводів протиправності постанови № 2047 позивачем не наведено.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається зі вступної частини Постанови № 2047, вона прийнята відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 02.08.2012 № 1000 (далі – Алгоритм № 1000).

Алгоритм № 1000 затверджений постановою НКРЕ на виконання вимог ст.18 Закону України «Про засади функціонування природного газу» та пп.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 247 «Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ» (далі - Постанова № 247).

Згідно зі ст.18 Закону, п.1 Постанови № 247 та п. 1.1 Алгоритму №1000, алгоритм розподілу коштів визначається НКРЕКП та застосовується до банківських рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу і визначає порядок розподілу коштів, що надійшли на ці рахунки, від тої чи іншої категорії споживачів: населення, бюджетні установи чи промислові споживачі.

Згідно з п.10 ч. 1 ст.1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та п.1. постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» гарантовані постачальники – це суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії).

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що постановою НКРЕКП від 25.06.2015 № 1837 «Про анулювання ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «Мелітопольгаз» та ПАТ «Київгаз», анульовано ліцензію ПАТ «Київгаз» на постачання природного газу за регульованим тарифом № 597375 АВ.

Разом з тим, доводи позивача з приводу не можливості списання коштів з підстав анулювання ліцензії з 01.07.2015, судом відхиляються, враховуючи наступне.

Так, зазначеними вище нормативно-правовими актами не врегульовано строки сплати за постачання природного газу за регульованим тарифом таких категорій споживачів, як: населення, бюджетні установи, промислові споживачі та інші суб’єкти господарювання.

Аналогічним чином, зазначеними вище нормативними актами не врегульовано граничні терміни надходження коштів від споживачем на поточні рахунки, в даному випадку, ПАТ «Київгаз», що мають спеціальний режим використання та для яких (рахунків) регулятором встановлено нормативи перерахування коштів на користь ПАТ «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України».

Натомість, згідно з вимогами пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, оплата за спожитий природний газ до 1 липня 2015 року (на час дії ліцензії позивача на постачання природного газу за регульованим тарифом № 597375 АВ) здійснюється населенням після 1 липня 2015 року.

Аналогічним чином, як зазначив відповідач та не заперечувалось позивачем, проводяться розрахунки за спожитий природний газ і по іншим категоріям споживачів.

Тобто, з метою уникнення порушення вимог Закону в частині необхідності оплати коштів за спожитий природний газ виключно на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, які були відкриті ПАТ «Київгаз» на момент набуття чинності постанови НКРЕКП від 20.07.2015 № 2047, Комісія встановила у липні 2015 року нормативи перерахування коштів для ПАТ «Київгаз» по кожній категорії споживачів, як для гарантованого постачальника природного газу, що здійснював діяльність до 01 липня 2015 року на підставі відповідної ліцензії.

При вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог, суд також приймає до уваги те, що Постановою НКРЕКП від 17.08.2015 № 2185 поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПАТ «Київгаз» по кожній категорії споживачів були вилучені з Переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих в установах ПАТ «Державний ощадний банк України» гарантованими постачальниками та їх структурними підрозділами, затвердженого постановою НКРЕ від 23.01.2012 №37.

Враховуючи зазначене, списання коштів з рахунків ПАТ «Київгаз» за період з 22.07.2015 по 03.08.2015 на підставі Постанови № 2047 є цілком правомірним.

Посилання представника позивача на те, що кошти мали стягуватись в порядку, визначеному ГПК України, судом відхиляються, як такі, що не входять до предмета доказування в даній справі, в розумінні ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, оскільки інших доводів щодо неправомірності оскаржуваного рішення позивачем не наведено, а судом, виходячи з меж заявлених позовних вимог та обґрунтування позову, не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови НКРЕКП від 20.07.2015 № 2047.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Київгаз» - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Арсірій