Справа № 199/9946/15-а
Суддя: Скрипник О. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/9946/15-а
ПОСТАНОВА
іменем України
23.02.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Скрипник О.Г. ,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її чоловік - ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях в районах проведення антитерористичної операції в складі Українського Добровольчого корпусу створеного Правим сектором, 12 серпня 2014 року потрапив в засідку терористів і загинув в бою в селищі Маріїнка під Донецьком.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2014 року встановлено та підтверджено факт участі ОСОБА_2 в бойових діях із захисту незалежності України, її суверенітету та територіальної цілісності, ввоєнізованих підрозділах без офіційного оформлення на засадах самоорганізації та зврахуванням власної громадянської позиціїв районі проведення АТО.
Постановою окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО , Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики України визнано протиправною бездіяльність Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО та зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.01.2015 року про визнання ОСОБА_2 учасником бойових дій в зоні АТО та надання загиблому ОСОБА_2 статусу «Учасника бойових дій» посмертно та прийняти рішення відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 року № 413.

Отримавши вказані вище судові рішення, позивач повторно звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську державної адміністрації, проте їй було відмовлено в наданні статусу члена сім`ї загиблого.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та видачі їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого»; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради визнати ОСОБА_1 членом сім`ї загиблого в зоні проведення АТО учасника бойових дій ОСОБА_2 , 1967 року народження, відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пашковська Ю.Л. підтримали подану заяву та просили її задовольнити з підстав у ній зазначених.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч.1 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (стаття 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Даній статті Конституції України кореспондує стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Статтею 7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Відносно військовослужбовців Збройних Сил, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2014 року встановлено та підтверджено факт участі ОСОБА_2 в бойових діях позахисту незалежності України, її суверенітету та територіальної цілісності, ввоєнізованих підрозділах без офіційного оформлення на засадах самоорганізації та зврахуванням власної громадянської позиціїв районі проведення АТО.
Постановою окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО , Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики України визнано протиправною бездіяльність Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО та зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Державній службі у справах ветеранів війни та учасників АТО розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.01.2015 року про визнання ОСОБА_2 учасником бойових дій в зоні АТО та надання загиблому ОСОБА_2 статусу «Учасника бойових дій» посмертно та прийняти рішення відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 року № 413.

13.01.2015 року ОСОБА_1 направила до Держаної служби України у справах ветеранів та учасників АТО заяву про визнання ОСОБА_2 учасником антитерористичної операції та надання загиблому ОСОБА_2 статусу «учасник бойових дій « посмертно, проте їй було відмовлено у наданні загиблому ОСОБА_2 статусу «учасник бойових дій « посмертно зв`язку з відсутністю правових підстав.

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 22.05.2014, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», сім`ї осіб, що перебували у складі добровольчих формувань, що були утворені або само організовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти, померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньої участі в антитерористичній операції у період її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; сім`ї осіб, які перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету , територіальної цілісності України . але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України. Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Загинули ( пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

До членів сім`ї сімей загиблих ( тих, які пропали безвісти) військовослужбовців , партизані та інших осіб, зазначених у цій статті належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають ( і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але не стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Оскільки рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2014 року підтверджено факт участі ОСОБА_2 в бойових діях позахисту незалежності України, її суверенітету та територіальної цілісності, ввоєнізованих підрозділах без офіційного оформлення на засадах самоорганізації та зврахуванням власної громадянської позиціїв районі проведення АТО, ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 , суд вважає, що слід визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та видачі їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого» та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради визнати ОСОБА_1 членом сім`ї загиблого в зоні проведення АТО учасника бойових дій ОСОБА_2 , 1967 року народження, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 163-165 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій та видачі їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради визнати ОСОБА_1 членом сім`ї загиблого в зоні проведення АТО учасника бойових дій ОСОБА_2 , 1967 року народження, відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 974,40 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Г. Скрипник