Справа № 490/331/16-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/363/2016 Справа № 490/331/16-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі Гудковій Є.С.,
за участю позивача , представника відповідача Тарасюк І.Є., поліцейських роти № 1 батальону № 4 патрульної поліції в м. Миколаєві Кульчинського Д.О. та Шкуренко Р.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -
ВСТАНОВИВ:
06 січня 2016 року позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати Постанову ПС1 № 950739 від 28 грудня 2015 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 грудня 2016 року, керуючи транспортним засобом марки Мазда 3 , д/н НОМЕР_1 в м.Миколаєві рухався на перехресті вул. 8 Березня та 6-та Поперечна та зупинився по вул. 6-та Поперечна для того, щоб пропустити вантажний автомобіль, який не міг після розванатажування в районі Центрального ринку виїхати заднім рухом. Не вимикаючи двигун , поки чекав виїзду вантажівки , вийшов з автомобіля і дещо запитав у продавчині рибного кіоску . Майже одразу до нього підійшли поліцейські, попросили переїхати на вул. 8-го Березня і пояснили, що складають Постанову за порушення ПДР, а саме зупинку на перехресті. Вважає, що не скоював того порушення правил дорожнього руху, про яке зазначено в оскаржуваній Постанові, адже його зупинка була вимушена.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на дотримання поліцейськими вимог закону при складанні оскаржуваної постанови та відповідність обраної кваліфікації правопорушення та адміністративного стягнення скоєному діянню.
Старший сержант ОСОБА_2 суду пояснив, що він здійснював з напарником патрулювання в районі Центрального ринку і побачив, як зупинився автомобіль позивача майже на самому перехресті в напрямку входу до ринку і біля рибних рядів, водій вийшов і пішов до рибних кіосків, залишивши автомобіль так, що він створював перешкоди в русі інших транспортних засобів, в тому числі вантажівок, які здійснювали розвантаження товарів до ринку. Водій не погодився зі скоєнним правопорушенням.
Капітан поліції ОСОБА_3 підтвердив викладені ОСОБА_2 обставини .
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 28 грудня 2015 року о 14 год. 45 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Мазда 3, д/н НОМЕР_1 в м.Миколаєві на перехресті вул. 8-го Березня та 6-та Поперечна з круговим рухом здійснив зупинку , , чим порушив п. 15.9.г ПДР . Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м.Миколаєві серії ПС1 № 950739 від 28 грудня 2015 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.00 коп.
Відповідно до ст. 222 КУпАП , органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями поліцейських, які безпосередньо виявили та зафіксували факт скоєння правопорушення. Проте достовірних доказів того, чи була така зупинка вимушеною (наприклад фото, відео, пояснення свідків) , як-то зазначив позивач, ОСОБА_1 суду не надав, але і відповідач таке не спростував.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте , зважаючи на пояснення позивача та поліцейських , суд вбачає підстави для застосування положень ст. 22 КУпАП щодо можливості звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки таке порушення ПДР вчинене за відсутності створення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Отже суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП слід закрити провадження по даній адміністративній справі.
Керуючись ст. 22 КУпАП, ст.ст. 11, 14, 100, 159, 160-161, 163, 167 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою серії ПС1 № 950739 від 28 грудня 2015 року на підставі ст. 22 КУпАП.
Провадження по адміністративній справі за постановою ПС1 № 950739 від 28 грудня 2015 року - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів після її проголошення чи отримання повного тексту постанови.

Суддя Гуденко О.А.