Справа № 825/898/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2016 р. м. Київ К/800/22184/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула в відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, треті особи: ОСОБА_4, Відділ Держземагенства в Ічнянському районі Чернігівської області, про скасування наказів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, відділ Держземагенства в Ічнянському районі Чернігівської області, Ічнянська районна державна адміністрація про скасування наказів.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.12.2012 розпорядженням Ічнянської райдержадміністрації № 449 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, загальною площею 275,00 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності (земель запасу) Гмирянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області.

У 2013 році позивачем до відділу Держземагенства у Ічнянському районі Чернігівської області подано проект землеустрою вищевказаної земельної ділянки на погодження.

23.07.2013 відділом Держземагенства у Ічнянському районі Чернігівської області відмовлено у погодженні проекту землеустрою, у зв'язку з тим, що земельні ділянки передано в оренду ОСОБА_5

22.11.2013, на підставі заяви ОСОБА_5 про добровільну відмову від права оренди вищевказаних земельних ділянок, Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області видано накази «Про припинення права користування (оренди) земельних ділянок».

В подальшому, між ОСОБА_5 та Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області були укладені договори про розірвання договору оренди земельних ділянок.

04.12.2013, до Головного управління Держземагенства в Чернігівській області звернувся ОСОБА_4 із заявами про надання йому в оренду терміном на 49 років земельні ділянки державної власності пл. 142,0000 га, 89,4000 га та 18,5000 га сільськогосподарського призначення без зміни її меж та цільового призначення для ведення фермерського господарства в адмінмежах Гмирянської сільської ради (за межами населеного пункту) Ічнянського району Чернігівської області.

Заяви ОСОБА_4 зареєстровані за № Ш-83, Ш-84, Ш-85, що підтверджується відбитком штампу на заявах та копією виписки із журналу вхідної кореспонденції.

Зі змісту заяв від 04.12.2013 вбачається, що документація із землеустрою зазначених земельних ділянок затверджена Наказами Головного управління Держземагенства України в Чернігівській області, земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 і право власності на них зареєстровані в Державному кадастровому реєстрі та реєстрі речових прав на нерухоме майно.

До кожної заяви долучено копії Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрового плану земельної ділянки, заяв про державну реєстрацію земельних ділянок, дозволу на обробку персональних даних, паспорту, схем розташування земельної ділянки, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, трудової книжки.

Заяви ОСОБА_4 та вищевказані додатки, стали підставою для прийняття Головним управлінням Держземагенства в Чернігівській області Наказів від 16.12.2013 року № ЧН/:03:000/00001881, № ЧН/:03:000/00001883, № ЧН/:03:000/00001899, якими ОСОБА_4 надано в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 49 років, зареєстрованих у Державному реєстрів речових прав, (реєстраційні номери об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6), розташованих на території Гмирянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області.

Не погодившись із вказаними Наказами та вважаючи їх такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України позивач звернувся до суду із позовом, предметом якого стала вимога про їх скасування.

Суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи справу по суті позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що висновок судів не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Оскаржувані накази є формою волевиявлення Головного управління Держземагенства у Чернігівській області як орендодавця на зміну у майбутньому правовідносин сторін, які відповідно до закону врегульовані відповідним договором. Це рішення не має самостійного характеру та може бути реалізоване лише шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Вирішуючи спір по суті суди не звернули уваги на те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Враховуючи викладене та суб'єктний склад сторін дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення судів належить скасувати із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 221, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 року скасувати, закрити провадження у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: