Справа № 826/20069/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 лютого 2016 року № 826/20069/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Віст групп Лімітед"
про стягнення заборгованості 3 262 570,73 грн. ,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віст Групп Лімітед" податковий борг у розмірі 3 262 570,73 грн. шляхом стягнення коштів з усіх розрахункових рахунків у банках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 3 262 570,73 грн., який ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які позивач посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Віст Групп Лімітед" проти задоволення подання заперечував, вказуючи, що платіжним дорученням № 12 від 13.11.2014 року з рахунку у ПАТ "Прайм-Банк" було перераховано визначену суму податку на додану вартість в бюджет у розмірі 3 323 674,00 грн.

Однак, ПАТ "Прайм-Банк" з незалежних від товариства причин не здійснив перерахування коштів до державного бюджету згідно платіжного доручення № 12 від 13.11.2014 року, а на платіжному дорученні уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації вчинено запис про повернення згідно з п.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Позивач вважає, що виконав усі умови для сплати податкового зобов'язання, а тому відсутні підстави для стягнення податкового боргу у розмірі 3 262 570,73 грн.

У судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії зворотного боку облікової картки платника податків (податок на додану вартість) станом на 20.08.2015 року за ТОВ "Віст Групп Лімітед" обліковується податкова заборгованість у розмірі 3 262 570,73 грн., яка виникла на підставі уточнюючого розрахунку № від 26.11.2014 року до декларації з ПДВ за вересень 2014 року, пені за встановлення заниження податкових зобов'язань з ПДВ та штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2014 року.

Так, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 46.1 ст. 46, п.50.2 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 54.1 ст. 54, п. 131.1 ст. 131, п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що 03 березня 2015 року позивачем складено податкову вимогу №9641-25 від 02.12.2014 року , яку направлено на адресу відповідача засобами поштового зв'язку, та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.12.2014 року №1600/26-58-25-01-23.

Разом з тим, відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2011року № 2346-ІІІ (надалі - Закон № 2346-ІІІ) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів..

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом (п. 8.3 ст. 8 Закону № 2346-ІІ).

Положенням п. 22.4 ст. 22 цього Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Проведення самого переказу грошей в силу положень п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система. Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 зазначеного Закону).

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями ст. 32 Закону № 2346-ІІІ, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Так, згідно нормам абз. 2 п. 32.2 ст. 32 Закону № 2346-ІІІ у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

З системного аналізу викладених норм видно, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у справі матеріалів, 13.11.2014 року, тобто у строки встановлені п. 57.1 ПК України, позивачем до ПАТ "Прайм-Банк" було подано платіжне доручення від 13.11.2014 року № 12 на перерахування коштів (податку на додану вартість за вересень 2014 року, в т.ч. штраф 3%) у сумі 3 323 674,00 грн.

17.11.2014 року ТОВ "Віст груп Лімітед" листом (вих.. №20 від 17.11.2014 року) повідомило ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про сплату грошового зобов'язання по ПДВ за вересень 2014 року та надало на підтвердження платіжне доручення від 13.11.2004 року №12 .

Проте, згідно відмітки Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2014 року зазначено про повернення платіжної вимоги № 12 від 13.11.2014 року без виконання на підставі ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, за даними офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua) на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2014 № 622/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ПРАЙМ-БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2014 № 105 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ПРАЙМ-БАНК", згідно з яким з 03.10.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ПРАЙМ-БАНК". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.01.2015 № 9 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ПРАЙМ-БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.01.2015 № 2 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 14.01.2015 по 13.01.2016 включно.

Згідно з частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

21 квітня 2015 року ПАТ "Прайм-банк" повідомило ТОВ "Віст груп Лімітед", що їх визнано кредитором ПАТ "Прайм-банк", а кредиторські вимоги включено до 7 черги на суму 8 000000,00 грн.

Суд звертає увагу, що доказів проведення платежу на відповідний казначейський рахунок на суму 3 323 674,00 грн. суду не надано.

Також, суд зазначає, що податкова вимога №9641-25 від 02.12.2014 року відповідачем не оскаржена, зокрема доказів, які б свідчили про зворотнє, відповідачем у ході розгляду справи суду не надано.

Твердження відповідача про те, що ним не порушено норми податкового законодавства, а саме не порушено строки сплати податкового зобов'язання, оскільки грошові кошти ним перераховано, а на рахунок позивача вони не надійшли з вини банку, а тому відповідальність повинен неси саме банк, суд вважає необґрунтованими та зазначає, що податкові правовідносини виникли між позивачем, як контролюючим органом, та відповідачем, як платником податків.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віст Групп Лімітед" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віст Групп Лімітед" () податковий борг, шляхом стягнення коштів з усіх розрахункових рахунків з податку на додану вартість у загальному розмірі 3 262 570,73 грн. (три мільйони двісті шістдесят дві тисячі п'ятсот сімдесят гривень 73 копійки) на рахунок 0010, одержувач - УДКСУ у Солом'янському районі міста Києва, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО 820019, код платежу 14010100.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур