Справа № 159/2520/14-а 2-а/159/107/14
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. Справа № 876/5212/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В.

Пліша М.А.

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року у справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року у справі №159/2520/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2014р. ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом в суд до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області (далі-Управління), просила зобов'язати Управління привести у відповідність до норм чинного законодавства пенсійну виплату, здійснивши перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, з дня призначення (02.02.2007 року) з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно до норм чинного законодавства, залишивши базовий місяць для проведення індексації січень 2010; поновити пропущений строк звернення до суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області задовольнити частково, постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року у справі №159/2520/14-а - скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково: зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести з 04.04.2014р. перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії, як державному службовцю, з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати з урахуванням виплачених сум, в решті позову відмовлено.

23.12.2015р. ОСОБА_2 подано заяву про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2014р., просить роз'яснити вказане рішення в частині щодо залишення базовим місяцем індексації пенсійної виплати січень 2010 року.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

В порядку ст.41 КАС України, з врахуванням неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи подану заяву колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч.1 і ч.2 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи з коментованої статті, роз'ясненню підлягають постанови чи ухвали суду у разі, якщо без такого роз'яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», за правилами статті 170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Переглядаючи рішення першої інстанції за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань і індексація заробітної плати та інші фактично отримані суми, як складові заробітної плати є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії, проте з 04.04.2014р. - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку, що судом першої інстанції враховано не було.

Таким чином з постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2014р. вбачається, що така є чіткою і зрозумілою: терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно законодавства України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду є зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст.41, 160, 165, 170, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш

Повний текст Ухвали складено 02.03.2016р.