Справа № 365/101/16-а
Суддя: Денисенко Н. О.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/101/16-а
Номер провадження: 2-а/365/5/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.03.2016 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку у відповідача з 26 травня 2009 року та отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу в розмірі 90% від суми заробітної плати, яка була нарахована на підставі довідки про заробітну плату від 26 травня 2009 року № 6-26-648. При цьому в порушення вимог чинного законодавства відповідач при призначенні пенсії не врахував нарахованих їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації, які є складовою заробітної плати державного службовця та на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Тому вона звернулася до відповідача із довідкою від 30.12.2015 № 6-26/2818 за перерахунком пенсії із зазначених підстав. Листом від 15 січня 2016 року № 252/03-01 відповідач відмовив їй у перерахунку пенсії, тому просить визнати дії відповідача щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця з 26.05.2009 на підставі довідки від 30.12.2015 № 6-26/2818 в частині додаткового включення до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації протиправними та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії з 26.05.2009 на підставі довідки від 30.12.2015 № 6-26/2818 в розмірі 90%, враховуючи всі складові її заробітної плати, на виконання ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і додатково включити до заробітку для обчислення її пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації.

У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що з 1 червня 2015 року призначення та перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» не здійснюється.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач суб`єкт владних повноважень в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовної заяви, доповнивши їх тим, що вона особисто подавала документи відповідачу для призначення пенсії, в тому числі й довідку про заробітну плату, в якій не було зазначено спірні виплати, на чому вона акцентувала увагу інспектора по призначенню пенсій, котрий розяснив їй, що виплати, включені в довідку відповідно до вимог закону.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області з 26 травня 2009 року та отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII). При звільненні позивача з роботи остання подала довідку про заробіток від 26.05.2009 за № 6-26-648, на підставі яких була призначена пенсія в розмірі 90% від заробітку, де враховані наступні її складові: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, інші надбавки та премії та яка не містила даних про отримання позивачем сум матеріальної допомоги та індексації. (а.с.22-108 копія пенсійної справи № 119868).

30.12.2015 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що у заробіток для обчислення пенсії не були включені суми нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації, які входять в склад заробітної плати державного службовця та на які нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.112 - заява), надавши відповідачу довідку від 30 грудня 2015 року № 6-26/2818 про складові її заробітної плати за період з 01.05.2007 по 30.04.2009, у якій зазначено інші виплати, а саме, матеріальна допомога на оздоровлення та суми індексації, які входять в склад заробітної плати державного службовця та на які нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.113 - копія довідки).

Вказані виплати відповідач не взяв позивачу для розрахунку пенсії державного службовця, що підтверджується відповідними довідками. Відповідач листом від 15.01.2016 відмовив останній у проведенні перерахунку пенсії із зазначених підстав (а.с.9).

У даному випадку має місце спір фізичної особи (пенсіонера) із суб'єктом владних повноважень (управлінням Пенсійного фонду України) щодо оскарження його рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Відповідно до Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.

Згідно з вимогами ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР Про оплату праці (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та суми індексації входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) та зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За змістом ст. 37 Закону № 3723-XII, що була чинною на день призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 та ч. 1 ст. 58 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

З викладеного вбачається, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Як встановлено, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 90 відсотків від її заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству. Будь-які зміни до вищезазначених законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково, так як у судовому засіданні доведено, що відповідач неправильно застосував норми чинного законодавства, а саме, не провів перерахунок призначеної пенсії позивачу та не врахував в її заробіток для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та суми індексації, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та не застосовував норми Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

Висновок відповідача про те, що з 1 червня 2015 року призначення та перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» не здійснюється у спірних правовідносинах, вбачається не обґрунтованим.

Таким чином, порушені права позивача необхідно поновити шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації та здійснити відповідні виплати.

На підставі ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, що виступав стороною у справі.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме, у частині визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 26.05.2009 на підставі довідки від 30.12.2015 за № 6-26/2818 протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії на підставі цієї довідки з 26.05.2009 необхідно відмовити, так як із позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки позивач дізналася про порушення своїх прав у 2009 році, коли звернулася до відповідача за призначенням пенсії державного службовця, надавши довідку про заробітну плату, яка не містила спірних виплат, про що їй було відомо та що вона підтвердила в судовому засіданні. Також позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав з часу отримання призначеної та в подальшому перерахованої пенсії.

До відповідача із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася лише 30.12.2015, отримавши відмову 15.01.2016. Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, надані позивачем у 2009 році довідки про заробітну плату для призначення пенсії не містили спірних складових заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 58 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановами Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно), ст. ст. 11, 70, 71, 99, 159, 160, 162, 163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії державного службовця з 01 січня 2016 року на підставі довідки від 30.12.2015 № 6-26/2818, виданої Згурівською районною державною адміністрацією Київської області, в частині додаткового включення до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії державного службовця з 01 січня 2016 року на підставі довідки, виданої Згурівською районною державною адміністрацією Київської області від 30.12.2015 № 6-26/2818, в розмірі 90% від суми заробітної плати, враховуючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації.

Стягнути із Управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду, складної в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 4 березня 2016 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО