Справа № 725/412/16-а
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/412/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Ільєвській О.С.

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Романюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

У позові посилалась на те, що з 22 серпня 2012 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівці як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У зв'язку із виходом на пенсію, вона подала відповідну заяву та необхідні документи для призначення пенсії. У свою чергу, відповідач призначив їй пенсію та розрахував її розмір на підставі довідки про заробітну плату, виданої роботодавцем, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11.

Разом з тим, форма довідки, що затверджена даною постановою, і на підставі якої їй було призначено пенсію, не включає усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються до розрахунку пенсії.

Постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 03.10.2012 року у справі 2а-8893/12/2670 визнано постанову правління ПФУ «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №19-11 такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Закону України «Про державну службу»» та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, вважає, що з вини відповідача при призначенні їй пенсії, були враховані не всі складові заробітної плати. А саме: не були враховані матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових проблем, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю та індексація заробітної плати. В результаті розмір пенсії було суттєво занижено.

З цього приводу 21 січня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства. До заяви нею було додано довідку Садгірської районної у місті Чернівці ради від 23.10.2015 року №01-14/598 про складові заробітної плати, що не були враховані при призначенні їй пенсії, за той період часу, який включався до розрахунку розміру пенсії при її призначенні. До вказаної довідки було включено всі складові заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На своє звернення вона отримала відповідь УПФ від 22.01.2016 року №12/Д-11, якою їй відмовлено у перерахунку пенсії, у зв'язку із тим, що відповідно до змін у чинному законодавстві з 1 січня 2015 року пенсія державним службовцям визначається у розмірі 60% від сум їх заробітної плати, а з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення пенсії згідно законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тому, на думку відповідача, призначені раніше пенсії, на підставі вказаних вище нормативних актів, не можуть бути перераховані.

Вважає таку відмову відповідача у виконанні перерахунку пенсії неправомірною, такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення.

Посилаючись на норми чинного законодавства та судової практики, зазначила, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Просила позов задовольнити: визнати неправомірною відмову відповідача у проведенні їй перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату їй призначеної пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, згідно довідки Садгірської районної у місті Чернівці ради від 23.10.2015 року №01-14/598, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплат пов'язаних з індексацією заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади і зразкове виконання трудових обов'язків, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 70% суми заробітної плати.

Справа слухалась у відсутність позивачки ОСОБА_3, яка в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник позивачки - ОСОБА_1 позов своєї довірительки підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Представник відповідача - Романюк Л.І. під час розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, про що надала свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та необхідність їх задоволення. При цьому суд виходить з наступного:

Так, судом встановлено, що з 22 серпня 2012 року позивачка ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівці як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У зв'язку із виходом на пенсію, вона подала відповідну заяву та необхідні документи для призначення пенсії. У свою чергу, відповідач призначив їй пенсію та розрахував її розмір на підставі довідки про заробітну плату, виданої роботодавцем, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11 (а.с.15-20).

Разом з тим, як стало відомо позивачу, форма наданої нею до УПФ довідки, на підставі якої їй було призначено пенсію, не включала усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються до розрахунку пенсії та постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 03.10.2012 року у справі 2а-8893/12/2670 форму довідки №19-11 визнано такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили.

У зв'язку із цим, 21 січня 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства. До заяви ОСОБА_3 було додано довідку Садгірської районної у місті Чернівці ради від 23.10.2015 року №01-14/598 про складові заробітної плати, що не були враховані при призначенні їй пенсії, за той період часу, який включався до розрахунку розміру пенсії при її призначенні. До вказаної довідки було включено всі складові заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.13).

Втім, на своє звернення ОСОБА_3 отримала відповідь УПФ від 22.01.2016 року №12/Д-11, про відмову їй у перерахунку пенсії, у зв'язку із тим, що відповідно до змін у чинному законодавстві з 1 січня 2015 року пенсія державним службовцям визначається у розмірі 60% від сум їх заробітної плати, а з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення пенсії згідно законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тому, на думку відповідача, призначені раніше пенсії, на підставі вказаних вище нормативних актів, не можуть бути перераховані (а.с.14).

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст.33 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

За змістом частини 7 вказаної статті, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ст.35 цього ж Закону передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, а також грошові винагороди та компенсації входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

При цьому ч.1 ст. 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

Зокрема, як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено судом, до заробітку позивача входила матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, премії, на які було нараховано і сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відповідач при обчисленні розміру пенсії позивачці повинен був включити ці виплати до складу її заробітної плати як державного службовця, однак всупереч цим вимогам законодавства безпідставно не включив їх до суми середнього заробітку для визначення розміру пенсії.

Крім того, як вбачається з положень ст.37 Закону України "Про державну службу" (яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Таким чином, нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої на даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача.

За таких обставин, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

На підставі викладеного, ст.ст.8, 19, 22, 46, 55, 92 Конституції України, ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95ВР, керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях, включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади і зразкове виконання трудових обов'язків, для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу», та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях виконати з 21.01.2016р. перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3, пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Садгірської районної у місті Чернівці ради від 23.10.2015р. №01-14/598, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади і зразкове виконання трудових обов'язків та індексації заробітної плати, в розмірі 70 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Войтун О. Б.