Справа № 2-а-302/2010
Суддя: Завірюха О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2а-302/2010р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.03.2010р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Завірюха О.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації, Міністерства праці та соціальної політики України про визнання протиправних дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

позивач зверну вся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації в частині відмови у виплаті недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення та виплати одноразової компенсації, крім того просить зобов'язати Міністерство праці та соціальної політики України як головного розпорядника коштів, які направляються на компенсаційні виплати та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, профінансувати управління праці та соціального захисту населення Бориспільської РДА для здійснення перерахунку допомоги та компенсації та стягнути з відповідача на його користь недотриману щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 31500, 00 грн. та компенсацію в сумі - 26500,00 грн., при цьому посилаючись на те, що він є інватідом ІІ-ї групи в зв'язку із захворюванням, повязаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, мас статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії та відповідно до чинного законодавства, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та виплату одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Проте в період за 2009 рік позивач отримав суму коштів, що суттєво відрізняється від реальної суми. При зверненні до відповідача, щодо здійснення виплати недоотриманих грошових коштів, йому було відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської РДА в судовому засіданні позов не визнала та в письмових запереченнях зазначила, що всі перерахунки виконуються інформаційно-обчислювальним центром, в автоматичному режимі, на основі нормативно-правової бази та під контролем Міністерства праці та соціальної політики України, і управління немає доступу до ручного втручання та проведення перерахунків, які не відповідають чинному законодавству. Тому дії у правління щодо виплати позивачеві вказаних соціальних виплат не можуть бути протиправними, т.я. управління діє у межах своїх повноважень, що базуються на законах та нормативних актах, які підлягають обов'язковому виконанню з боку управління. Відповідно до ст.62 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього ОСОБА_2 провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими, в т.ч. для органів державної виконавчої влади. Згідно ст.63 вищевказаного ОСОБА_2, фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього ОСОБА_2, здійснюється за раху нок державного бюджету. В свою чергу, відповідно до ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік». Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. ОСОБА_2 не передбачено коштів на фінансування підвищених сум таких соціальних виплат, а оскільки зміни до даного ОСОБА_2 не вносилися, в УПСЗН були відсутні підстави виплачувати позивачу компенсацію та щорічну допомогу на оздоровлення в підвищених розмірах. Виходячи з фінансових можливостей держави, уряд гарантував і гарантує виплату окремих видів компенсацій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в абсолютних розмірах, визначених Постановами КМУ № 562 від 12.07.2005 р. та № 836 від 26.07.1996р. Тим більше позивачем не оскаржу ються дані постанови. Отже, в серпні 2009 року та в жовтні 2009 року позивачеві були нараховані та виплачені вищевказані види соціальних виплат з дотриманням чинних норм законодавства. Крім того. Конституційний Суд у 2009 році не приймав рішень про незаконність даних виплат, а тому просить у задоволенні позову відмовити, з підстав відсутності протиправних дій управління у нарахуванні та виплаті позивачеві соціальних виплат.

Представник Міністерства праці та соціальної політики в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїх письмових поясненнях просить справу слухати у його відсутність, позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні з підстав відсутності протиправних дій з боку Міністерства, обгрунтовуючи свої заперечення аналогічними правовими підставами, вказаними у письмових запереченнях Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської РДА. Крім того, зазначає, то Мінпраці безпосередньо не здійснює соціальні виплати постраждалим громадянам і відповідно не має кошторисних призначень на здійснення таких виплат та реєстраційних рахунків для облікування. призначених на такі виплати, коштів.

Заслухавши представників позивача та відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської РДА, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що позивач є інвалідом ІІ-ї групи у звязку із захворюванням, пов'язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та учасник ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії, що підтверджується посвідченнями серія А № 424923, експертним висновком та випискою з акта огляду МСЕК (а.с. 8-10). З 08.07.2009 року останній перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, що підтверджується довідкою від 19.01.2010р. (а.с. 15).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.48 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-Х1І від 28.02.1991 р. (в редакції ОСОБА_2 від 06.06.1996р.) (далі Закон) позивач, як інвалід ІІ-ї групи у звязку із захворюванням, пов'язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та учасник ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії, має право на виплату йому одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Згідно із абз.7 ч.4 ст.48 даного ОСОБА_2 позивач, як інвалід ІІ-Ї групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та учасник ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії, також має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.48 даного ОСОБА_2 такі виплати здійснюються з мінімальної заробітної плати, яка встановлюється на момент встановлення інвалідності.

Відповідно до ст.55 ЗУ Про Державний бюджет України з 01 липня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати становив 630 грн.

В 2009 року на підставі Розпорядження Бориспільського УПСЗН позивачеві була, неправомірно, нарахована та виплачена одноразова компенсація в розмірі 284 грн. 40 коп., що є меншим, ніж передбачено вищевказаним ОСОБА_2, зокрема менше ніж 45 мінімальних заробітних плат.

Також, на підставі Розпорядження Бориспільського УПСЗН позивачеві неправомірно, була нарахована та виплачена щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн., що є меншим, ніж встановлено чинним законодавством України, а саме меншим, ніж 5 мінімальних заробітних плат.

Нарахування та виплата позивачу призначених соціальних виплат проводилась з дотриманням вимог Постанов КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не відповідає нормам Конституції та ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У перерахуванні та виплаті позивачеві таких недоотриманих ним соціальних виплат УПСЗН Бориспільської РДА, незаконно, відмовляє.

Посилання представників відповідачів в своїх письмових запереченнях на те, що проведення соціальних виплат залежить від фінансової можливості держави, що визначається в Державному бюджеті, суд оцінює критично, як безпідставні, оскільки держава, наділивши осіб певною соціальною гарантією, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають статус постраждаюго внаслідок аварії на ЧАЕС, в т.ч. і матеріальний рівень позивача, і відсутність матеріальних коштів у держави не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, який прямо встановлений законом.

Згідно із ст.ст.21,22,24,64 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Конституційні права і свободи людини і громадянина гаранту ються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.46 Конститу ції України громадяни мають право на соціальний захист.

Згідно із абз.7 ч.4 ст.48 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. (в редакції ОСОБА_2 від 06.06.1996р.) щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідам ІІ-Ї групи, в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, а відповідно до абз.3 ч.1 ст.48 даного ОСОБА_2 одноразова компенсація такій категорії осіб встановлена в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент встановлення інвалідності.

Так. ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу перед Постановами Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких позивачеві нараховувались та виплачуваїись вказані соціальні виплати, і при вирішенні даного спору суди повинні керуватися вимогами статті 48 вказаного ОСОБА_2, який передбачає право позивача на одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Тому, виходячи із загаїьних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд дійшов висновку, що на момент здійснення позивачеві нарахування та виплати вищезазначених компенсацій, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, підлягата застосуванню стаття 48 ОСОБА_2 України «Про статус і соціатьний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент встановлення інвалідності, а не вищевказані Постанови Кабінету Міністрів України, що є підзаконними нормативно-правовими актами, та істотно звужувати обсяг конституційних прав позивача, як соціально захищеної особи.

Таким чином, враховуючи, що Міністерство праці та соціальної політики України є головним розпорядником коштів, які направляються на компенсаційні виплати, доплати та допомоги громадянам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд дійшов висновку, що дане Міністерство слід зобовязати забезпечити виділення грошових коштів для здійснення перерахунку та виплати позивачу одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, з урахуванням вже виплачених позивачеві сум таких соціальних виплат, в розмірі 31095 грн. 60 коп. (630 х 45 мінімальних заробітних плат = 28350 грн. - 284 грн. 40 коп.(отримана позивачем сума одноразової компенсації) = 28065грн.60коп.- належна до сплати сума одноразової компенсації; 630 х 5 мінімальних заробітних плат = 3150 грн.-120 грн.(отримана позивачем сума щорічної допомоги на оздоровлення)=3030 грн. - належна до сплати сума щорічної допомоги на оздоровлення, а всього 31095 грн. 60 коп.(28065 грн. 60 коп. + 3030 грн =31095 грн. 60 коп.). Крім того, враховуючи, що Управління праці та соціатьного захисту населення, як державний орган, що здійснює нарахування га проводить такі соціатьні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, нараховувало та виплатило позивачу такі виплати у розмірах, менших ніж передбачено чинним законодавством, дії управління по нарахуванню та виплаті таких компенсацій слід визнати протиправними та зобовязати УПСЗН здійснити позивачеві перерахунок належних до сплати сум за 2009 рік та виплатити одноразову компенсацію та щорічну допомогу на оздоровлення у відповідності до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальних заробітних плат, встановлених законом, та з урахуванням правових позицій ч.3 ст.67 даного ОСОБА_2 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Керуючись ст.ст. 21,22,24,46,64 Конституції України, ст.48 ОСОБА_2 України Про статус і соціальний

захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року (в редакції ОСОБА_2

віл 06.06.1996р.), ст.55 ЗУ "Про державний бюджет України на 2009 рік', ст.ст.10, 11, 70, 87, 94, 99-100, 158-163 Кодексу Адміністративного Судочинства України,

суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство праці та соціальної політики України забезпечити виділення грошових коштів

для здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 недоотриманих сум одноразової

допомоги та щорічної допомоги на оздоровлення за 2009р. в розмірі 31095 грн. 60 коп..

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної

адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1

одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС І-ї категорії та інваліду ІІ-ї групи, в зв'язку із захворюванням, повязаним з роботою по

ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в розмірах, менших ніж передбачено ст.ст.48,67 ОСОБА_2 України

"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №

796-ХІІ від 28.02.1991 р. (в редакції ОСОБА_2 від 06.06.1996р.)-неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної

адміністрації Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату'

недоотриманої суми одноразової компенсації, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС та інваліду ІІ-ї

групи, в зв'язку із захворюванням, повязаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в

розмірі 28065 грн. 60 коп.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної

адміністрації Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату

недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, як учаснику ліквідації аварії на

ЧАЕС та інваліду ІІ-Ї групи, в зв'язку із захворюванням, повязаним з роботою по ліквідації наслідків

аварії на ЧАЕС, в розмірі 3030 грн., з урахуванням правових позицій ч.3 ст.67 ОСОБА_2 України Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ

від 28.02.1991 р. (в редакції ОСОБА_2 від 06.06.1996р.).

Постанова може бути оскаржена а апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного

суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження

протягом 10 днів з дня її проголошення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне окарження.

Суддя: