Справа № 306/1685/15-а, 2а-306/133/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 876/11824/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Шинкар Т.І., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бомбушкара Е.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Свалявської міської ради Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Держземагенства у Свалявському районі Закарпатської області, Свалявської міської ради Закарпатської області про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Свалявської міської ради Закарпатської області за № 1248 від 28 травня 2015 року, яким йому відмовлено у погодженні в наданні згоди щодо дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою оформлення у власність земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Свалявської міської ради, орієнтовною площею 1,9927 га для ведення особистого селянського господарства.

Також ОСОБА_1 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) управління Держземагентства у Свалявському районі Закарпатської області за № 24-707-0,3-149/5-15 від 01 липня 2015 року та зобов'язати управління Держземагентства у Свалявському районі Закарпатської області повторно розглянути його заяву про погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,9927 га.

Постановою від 10 листопада 2015 року Свалявський районний суд Закарпатської області позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення сесії Свалявської міської ради № 1248 від 28 травня 2015 року, яким відмовлено у погодженні в наданні згоди щодо дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою оформлення у власність земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Свалявської міської ради, орієнтовною площею 1,9927 га для ведення особистого селянського господарства гр.ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Свалявська міська рада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та скасування оскарженого рішення Свалявської міської ради.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, які стали підставою для відмови у наданні позивачу дозволу. Так, земельна ділянка, на яку претендує позивач, накладається на інші земельні ділянки, на які видані державні акти старого взірця на підставі рішень сесій Свалявської міської ради про користування земельними ділянками за вказаною адресою: АДРЕСА_2. Крім того через вказану земельну ділянку проходить дорога, яка слугує проїздом до річкової дамби. Також відсутні погодження суміжних землекористувачів.

Відповідач вважає, що оскаржене рішення міською радою прийняте правомірно, а тому просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Свалявської міської ради в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник просять відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 29 травня 2015 року № 1631-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1.9927 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Свалявської міської ради Свалявського району Закарпатської області.

Підпунктом 3.3 вказаного Наказу передбачено, що при погодженні проекту землеустрою керівнику Держземагенства слід врахувати позицію органу місцевого самоврядування щодо можливості передачі земельної ділянки у власність.

28 травня 2015 року на пленарному засіданні п'ятнадцятої сесії VI скликання Свалявська міська рада прийняла рішення про відмову в наданні згоди щодо дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою оформлення у власність земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Свалявської міської ради, орієнтовною площею 1.9927 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1, мешканцю АДРЕСА_1.

01 липня 2015 року управління Держземагентства у Свалявському районі Закарпатської області надало позивачу висновок за № 24-707-0,3-149/5-15, яким відмовлено у погодженні проекту щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення міської ради є необґрунтованим та прийнятим передчасно.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Згідно матеріалів справи земельна ділянка, орієнтовною площею 1,9927 га, яка знаходяться на території Свалявської міської ради за межами населеного пункту, формується вперше, а тому така передача здійснюється у відповідності до приписів ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 статті 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

За змістом 186 1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (ч.1).

Органи виконавчої влади, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (копії такого проекту) безоплатно надати свої висновки про його погодження або відмову в такому погодженні (ч.5).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6).

Протокольним рішенням колегії Держземагентства України, введеного в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 року № 328, зобов'язано начальників головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Зокрема, під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскарженого рішення міської ради, оскільки відмова у наданні згоди на виготовлення проект землеустрою є необґрунтованою.

Так, в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач доводить правомірність прийнятого рішення наявністю інших земельних ділянок, які перебувають у приватній власності осіб на підставі державних актів та рішень міської ради та накладаються на спірну земельну ділянку, а також наявністю дороги до дамби, яка проходить через спірну земельну ділянку.

Однак, в супереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України Свалявська міська рада не надала жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. Надана копія державного акту на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_4 не містить жодної прив'язки до спірної земельної ділянки. Надані графічні матеріали не ніким завірені, не затверджені та не підтвердженні жодними правовстановлюючими документами.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що надані відповідачем матеріали не є належними та допустимими доказами, а тому не приймає їх до уваги.

Таким чином, наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Свалявської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року у справі № 306/1685/15-а (провадження № 2-а/306/133/15) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Т.І. Шинкар

І.В. Глушко

Ухвала в повному обсязі складена 04 березня 2016 року.