Справа № 757/33465/15-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Новак Р.В.,

при секретарі Кирилюк Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у м. Києві військового комісаріату Хомяка Віталія Валентиновича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 01/10-08/15 від 10.08.2015, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.210-1 КУпАП України. В обґрунтування доводів позову, позивач посилається на те, що оскаржувана постанова безпідставна та необґрунтована.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п`яти днів з дня відкриття провадження у справі, суд визнав можливим розглядати справу без участі сторін.

Суд, дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено.

В ході судового засідання встановлено, що від 10.08.2015 військовим комісаром Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_2 було винесено постанову за № 01/10-08/15 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.210-1 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до постанови від 10.08.2015, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.210-1 КУпАП, а саме як керівник підприємства ухилився від сприяння військовому комісаріату в особливий період, від забезпечення своєчасного прибуття військовозобов`язаних працівників ТОВ «Фудмаркет», які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, у термін до 22.07.2015 на збірний пункт Печерсько- Голосіївського ОРВК у м. Києві та ухилився від надання відповідної інформації про виконання розпорядження на вимогу Військового комісара, чим порушив вимоги абз. 6, абз.7, абз. 14 ч.1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

В позові, позивач, посилається на те, що жодних порушень ним допущено не було, його було безпідставно притягнуто до відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов?язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов?язаних.

Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що закон покладає на керівника підприємства обов`язок сповіщати призовників і військовозобов?язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу та звільнення з роботи призовників і військовозобов`язаних, лише у випадку, якщо у відповідній адміністративно-територіальній одиниці немає військових комісаріатів.

ТОВ «Фудмаркет», керівником якого являється позивач, знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе 57, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва. На території даної адміністративно-територіальної одиниці є Печерсько-Голосіївський об?єднаний районний у місті Києві військовий комісаріат, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каменева 1.

Отже, забезпечення своєчасного прибуття військовозобов`язаних працівників ТОВ «Фудмаркет», які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, у термін до 22.07.2015 на збірний пункт Печерсько- Голосіївського ОРВК у м. Києві не входило у обов`язки позивача, а тому визнання його винуватим в тому, що він ухилився від виконання обов`язку, якого у нього не існувало, є передчасним та необґрунтованим.

Представником відповідача не було надано беззаперечних та переконливих доказів, які б спростовували доводи позивача, правомірність рішення не довів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.210-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії інспектора щодо визнання винним ОСОБА_1 за вчинення порушення передбаченого ч. 1 ст.210-1 КУпАП, є незаконними, в зв`язку з чим постанова № 01/10-08/15 від 10.08.2015 по справі про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 293 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 01/10-08/15 від 10.08.2015 по справі про адміністративні правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.210-1 КУпАП та закрити справу.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Новак