Справа № 808/862/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/862/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОДАННЯ

10 березня 2016 року

Справа № 808/862/16

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши матеріали подання Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСЕКСПОМЕТ» про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року о 15 год. 40 хв. Державна податкова інспекція у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується – заявник) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується – суд) з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСЕКСПОМЕТ» (далі іменується – відповідач), в якому просить суд стягнути з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 1241 грн. 00 коп.

Ухвалою судді від 09 березня 2016 року подання було залишено без руху у зв’язку з невідповідністю вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується – КАС України), та заявнику був наданий строк для усунення недоліків подання до 10 березня 2016 року до 15 год. 35 хв. із зазначенням способу усунення недоліків подання.

Вказана ухвала була надіслана на адресу заявника засобами факсимільного зв’язку 09 березня 2016 року, що підтверджується звітом про надсилання, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

10.03.2016 від заявника до суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначає, що станом на 09.03.2016 затверджено кошторис ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на 2016 рік, яким передбачено фінансування витрат зі сплати судового збору у сумі 1565570,00 грн., але відповідно до даних Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя відкритих асигнувань та коштів на рахунку по КЕКВ 2800 немає. Вказує, що фінансування заявника здійснюється безпосередньо з Державного бюджету України, а розрахунково-касове обслуговування здійснюється Державною казначейською службою України лише в межах відкритих асигнувань. Вважає, що зазначені обставини перешкоджають сплаті судового збору у встановленому законом порядку та вказують на тяжкий матеріальний стан заявника.

Суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв’язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов’язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 87 та 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім’ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім’ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 88 КАС України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв’язку із цим обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини першої статті 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частиною другою статті 10 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З урахуванням вимог статті 88 КАС України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Суд зазначає, що заявником до матеріалів подання не надано жодного належного доказу неможливості заявником, як суб’єктом владних повноважень, сплатити судовий збір, в встановленому чинним законодавством розмірі, а матеріали подання не надають можливість задовольнити вказане клопотання та звільнити заявника від судових витрат.

З цього приводу суд зазначає, що за рахунок судового збору формується доходна частина Державного бюджету України, а однією з функцій заявника, як контролюючого органу, є контроль за наповненням дохідної частини Державного бюджету України. При цьому суд зазначає, що відсутність у заявника відкритих асигнувань та коштів за відповідним кодом економічної класифікації видатків на сплату судового збору не є тією обставиною, що є підставою для несплати заявником судового збору, встановленого законом, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати, а є лише внутрішньо економічним питанням структурного підрозділу ДФС України.

Відтак, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Отже, станом на 15 год. 35 хв. 10.03.2016 заявник не усунув недоліки подання, про які йшлося в ухвалі суду від 09.03.2016.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 183-3 КАС України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Враховуючи те, що Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області у строк до 10 березня 2016 року до 15 год. 35 хв. не усунуті недоліки вказані в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року про залишення подання без руху, то подання підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 108, 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору.

Подання Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСЕКСПОМЕТ» про стягнення коштів за податковим боргом – повернути заявнику з усіма доданими до нього матеріалами.

Роз’яснити заявнику, що відповідно до частини четвертої статті 183-3 КАС України повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко