Справа № 153/1958/15-а
Суддя: Любинецька-Онілова А. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа153/1958/15-а

Категорія 87

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити перерахунок пенсії,

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 заявила позов до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити перерахунок пенсії. Зазначила, що вона є інвалідом третьої групи загального захворювання. З 27 листопада 2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області та з того часу отримувала пенсію по інвалідності. Зазначила, що 27 липня 2010 року помер її чоловік ОСОБА_4, який на момент смерті обіймав посаду голови Ямпільського районного суду Вінницької області. Після його смерті вона перейшла на вид пенсії по втраті годувальника. Пенсія по втраті годувальника призначалася їй відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в розмірі 70 відсотків виходячи із заробітної плати покійного чоловіка. Позивач зазначила, що постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.08.2013 зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії по втраті годувальника з 01 лютого 2013 року з урахуванням збільшення посадових окладів відповідно до збільшення мінімальної заробітної плати. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.08.2013 залишено без змін. Вказала, що Законом України від 17.09.2015 №704-VІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», передбачено, що мінімальна заробітна плата з 01.09.2015 становить 1378 гривень. Таким чином після збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 01.09.2015, відповідно збільшився посадовий оклад судді і його винагорода, тому 20.11.2015 вона звернулась до УПФ України в Ямпільському районі Вінницької області із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії по втраті годувальника та надала довідку про заробітну плату працюючого судді. Однак, 23.11.2015 УПФ України в Ямпільському районі Вінницької області надав відмову про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії із більшого заробітку. Позивач вважає вказану відмову відповідача у здійсненні їй перерахунку пенсії по втраті годувальника неправомірною. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії по втраті годувальника неправомірними та зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області перерахувати та виплатити пенсію по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про державну службу» та відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» з 01 вересня 2015 року згідно з довідкою ТУ ДСА в Вінницькій області про заробітну плату працюючого судді на відповідній посаді.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області, в судове засідання не прибув, суду надано заяву вих..№14/06-40/09 від 27.01.2016 із клопотанням справу розглянути без участі представника УПФУ, з позовними вимогами ознайомлені, рішення просить винести згідно оцінки доказів, які є у справі, з дотриманням рівності перед законом. У своєму письмовому запереченні вих..№15/06-40/09 від 27.01.2016 відповідач зазначає, що позивачу на проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.. 37-1 Закону України «Про державну службу» на підставі довідки №4-35/1003 від 13.10.2015, виданої ТУ ДСА в Вінницькій області підстав немає, оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям з 01.09.2015, а також що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення , тобто нові пенсії не призначаються, а раніше призначені виплачуються у вставлених розмірах і перерахунку не підлягають.

Судом встановлені такі обставини.

Із копії довідки про заробітну плату, виданої ТУ ДСА в Вінницькій області вих.№4-35/1003 від 13.10.2015 встановлено, що станом на 01.09.2015 суддівська винагорода голови Ямпільського районного суду Вінницької області становить: посадовий оклад 13780 гривень, доплата за вислугу років 8268 гривень, доплата за адміністративну посаду 1378 гривень, всього 23426 гривень. Із копії повідомлення УПФ в Ямпільському районі Вінницької області вих.№771/06-42/02 від 23.11.2015 встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника. Із копії постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.08.2013 встановлено, що зобовязано управління Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника з 01 лютого 2013 року з урахуванням збільшення посадових окладів відповідно до збільшення мінімальної заробітної плати. Із копії ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 встановлено, що постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.08.2013 залишено без змін.

Із дослідженої пенсійної справи ОСОБА_2 встановлено, що на підставі витягу із акта огляду у МСЕК 23.12.2009 ОСОБА_2 з 23.11.2009 встановлена інвалідність третьої групи захворювання безстроково. На підставі розпорядження №132909 від 28.09.2010 позивачу виплачувалась пенсія по втраті годувальника з 30.07.2010 по 01.12.2010 у сумі по 4627 гривень 30 копійок. На підставі розпорядження №132909 від 21.11.2013 позивачу виплачувалась пенсія по втраті годувальника з 01.02.2013 по 03.06.2013 у сумі по 10214 гривень 96 копійок. Із заяви про перерахунок пенсії від 20.11.2015 встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до УПФ України у Вінницькій області із клопотанням про перерахунок пенсії по втраті годувальника з більшого заробітку. Із розпорядження №132909 від 30.11.2015 встановлено, що ОСОБА_2 виплачується пенсія по втраті годувальника у сумі 10214 гривень 96 копійок.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією.

Із пояснень позивача, заперечення відповідача та досліджених письмових доказів встановлено, що між сторонами виник спір з приводу перерахунку та виплати позивачеві пенсії по втраті годувальника, починаючи із 01.09.2015 року. Також встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Ямпільському районі Вінницької області й отримує пенсію по втраті годувальника на підставах та в порядку, встановленому Законом України «Про державну службу» N 3723-XII від 16.12.1993. Вказаний закон з часу призначення позивачу пенсії по втраті годувальника зазнавав ряд змін та доповнень, а тому при вирішенні цього спору необхідно керуватися нормами вказаного закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин тобто, станом на 01.09.2015.

Спеціальні норми закону, які регулюють ці правовідносини, - це ст.ст.37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» N 3723-XII .

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на 01.09.2015) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, в розумінні цієї норми закону слід вважати, що перерахунок пенсій державним службовцям не скасовується, а навпаки, здійснюється на умовах та порядку, встановлених КМУ. Тому доводи відповідача про те, що з 01.06.2015 позивач не має права на перерахунок пенсії є безпідставними.

Таким чином, пенсія позивача станом на 01.09.2015 підлягала перерахунку відповідно до ст..37-1 ЗУ «Про державну службу» на умовах та в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 в редакції, чинній на 01.09.2015, тобто, до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015, якою було виключено пункт 4 Постанови №865 від 31.05.2000.

Згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону №3723-ХІІ заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2)іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Як встановлено із дослідженої судом пенсійної справи ОСОБА_2, 20.11.2015 позивач надала відповідачу довідку, видану ТУ ДСА в Вінницькій області вих.№4-35/1003 від 13.10.2015 із якої слідує, що станом на 01.09.2015 суддівська винагорода голови Ямпільського районного суду Вінницької області становить: посадовий оклад 13780 гривень, доплата за вислугу років 8268 гривень, доплата за адміністративну посаду 1378 гривень, всього 23426 гривень. Однак, відповідач не здійснив перерахунок та виплату позивачу пенсії по втраті годувальника на підставі цієї довідки з 01.09.2015 в порушення вимог ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» на умовах та в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (в редакції, чинній станом на 01.09.2015). Своїм листом вих..№771/06-42/02 від 23.11.2015 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника посилаючись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №231-ІІІ та зазначив, що раніше призначені пенсії згідно із цим законом не перераховуються.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №231-ІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Тобто, в розумінні цього положення закону, а також положень ст.22, 46 Конституції України щодо права позивача на пенсійне забезпечення по втраті годувальника, слід вважати, що скасуються норми щодо пенсійного забезпечення перелічених категорій осіб лише у разі їх призначення та неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, а не перерахунку вже призначених пенсій. Крім цього, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 37-1 ЗУ «Про державну службу» не скасована.

З урахуванням наведеного, безпідставними є заперечення відповідача про те, що скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення та що нові пенсії не призначаються, а раніше призначені виплачуються у встановлених розмірах і перерахунку не підлягають. Ці заперечення не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання неправомірною відмови відповідача у проведенні перерахунку позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до вимог ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, чинній на 01.09.2015), пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» ( в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015), згідно із довідкою про заробітну плату вих.№4-35/1003 від 13.10.2015, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, в період з 01 вересня 2015 року до припинення такого права позивача, тобто - права на перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника.

Оскільки позов задоволено, суд за правилами ч.1 ст.94 КАС України, має підстави присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у Ямпільському районі Вінницької області здійснені нею та документально підтверджені судові витрати відповідно до задоволених вимог, за ставкою судового збору, встановленою ст.4 ч.3 п.1 п.п. 3 Закону України «Про судовий збір» 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487 гривень 20 копійок за кожною із позовних вимог немайнового характеру, тобто, в сумі 974 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ст..22, 46, 64 Конституції України, ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на 01.09.2015), пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015), пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-ІІІ, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області у перерахунку ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника відповідно до вимог ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, чинній на 01.09.2015), пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» ( в редакції, чинній до набрання законної сили Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015), згідно із довідкою про заробітну плату вих.№4-35/1003 від 13.10.2015, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, в період з 01 вересня 2015 року до припинення такого права.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області .

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова