Справа № 443/1165/15а,2а/443/38/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р. Справа № 876/999/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року по справі № 443/1165/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області щодо необґрунтованого зменшення розміру індексації його пенсії, тобто нарахування і виплати суми індексації пенсії з 01 січня по 31 жовтня 2015 року з порушенням положень статей 3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та зобов'язати відповідача провести йому перерахунок розміру індексації за період з 01 січня по 31 жовтня 2015 року відповідно до положень статей 3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», тобто з урахуванням: 1) що місяцем початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є грудень 2009 року; 2) що припинення або переривання обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком для проведення індексації не передбачене Законом; 3) що його пенсія жодного разу не підвищувалась випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції; 4) що виплата індексації у фіксованому розмірі не передбачена Законом; 5) судової практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»; зобов'язати відповідача припинити протиправні дії, а саме порушення положень статей 3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», тобто припинення з 01 січня 2015 року обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком і виплату йому індексації у фіксованій сумі; зобов'язати відповідача виплатити йому різницю між сумою індексації, яка мала бути сплачена відповідно до статей 3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2015 року і фактично сплаченою сумою індексації за цей період; встановити відсутність компетенції (повноважень) у відповідача на вчинення дій при проведенні індексації пенсійних виплат: визначення місяця підвищення пенсійних виплат «базовим»; прийняття індексу споживчих цін за одиницю або 100 відсотків у місяці підвищення пенсійних виплат; припинення (переривання) обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком у місяці підвищення пенсійних виплат; врахування рівня підвищення пенсійних виплат не випереджаючим шляхом при визначенні обсягу індексації у місяці такого підвищення; припинення з 01 січня 2015 року обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком; виплати з 01 січня 2015 року індексації пенсії у фіксованому розмірі.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст. 48 Конституції України при прийнятті Закону України про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення кожного на достатній життєвий рівень. Таким чином, Закон про Державний бюджет України не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 10.12.2009 року є пенсіонером. Із 05.08.2014 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області, отримує пенсію за віком.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон) індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до Закону, базовим місяцем для індексації пенсії є місяць призначення (перерахунку) пенсії, а також в разі підвищення пенсії в розмірі, який би перевищував суму індексації за умови її проведення відповідно до Закону.

Згідно статті 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати, пенсій, державної соціальної допомоги, стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів.

Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.03.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно пункту 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку №1.

При цьому, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено (п.10-1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у додатку №2 Порядку.

Відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення розмірів пенсії, а також при зростанні грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбувається таке підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не проводиться.

Отже, для проведення подальшої індексації з наступного за базовим місяця здійснюється нове обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації. При цьому сума підвищення доходу має перевищувати суму індексації, що має нараховуватись у місяці зростання доходу.

Таким чином, базовим місяцем на підставі абзацу 3 частини 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення та Додатку №4 Порядку слід розуміти місяць, в якому сума збільшення грошового доходу, який підлягає індексації, більше чим сума індексації, яка повинна бути нарахована в місяці збільшення грошового доходу.

Щодо визначення об'єкту індексації з урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та п.3 Порядку, а саме, пенсія позивача не належить до об'єкту індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 98 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" були внесені зміни до ст. 2, 6 та 10.

Зокрема, текст статті 6 викладений в такій редакції: «У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України".

У березні 2008 року Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 12 березня 2008 року до Порядку індексації внесено зміни, зокрема, соціальні виплати, розмір котрих залежить від прожиткового мінімуму (у т.ч. пенсії за абз. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, надбавки, додаткові пенсії, підвищення), перестали відноситися до об'єктів індексації.

В подальшому, положення пункту 98 розділу II втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Отже, порядок проведення індексації з урахуванням внесених на 2008 рік змін Кабінетом Міністрів України мав визначатися тільки протягом січня - 22 травня 2008 року.

В той же час, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення" Кабінету Міністрів України надано лише право встановлювати інші об'єкти індексації у додаток до перерахованих у статті 2 Закону, а не звужувати їхній перелік.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Такими чином, оскільки положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 суперечать положенням Закону Україну «Про індексацію грошових доходів населення" в частині визначення доходів, які не відносяться до об'єктів індексації, тому в даному випадку підлягає застосуванню положення Закону, який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, з огляду на положення принципу законності закріпленого статтею 9 КАС України.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що п.6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний Бюджет України на 2014 рік", встановлює, що норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Прикінцеві положення доповнено пунктом 6-7 згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014, який набрав чинності 2 серпня 2014 року. Отже з 2 серпня 2014 року підлягає застосуванню до спірних правовідносин п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, оскільки він є чинним та не скасований в установленому законом порядку, а вимоги п.6-7 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік" не визнані неконституційними.

Крім того, аналогічні норми містить Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік", відповідно до п. 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, враховуючи п.9 Закону України «Про Державний Бюджет на 2015 рік", якими не передбачена індексація грошових доходів населення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог. Дана позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 01 жовтня 2015 року у справі №К/800/31887/15, від 01 жовтня 2015 року у справі №К/800/33378/15.

Щодо позовних вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у відповідача на вчинення дій при проведенні індексації пенсійних виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між близькими за функціями суб'єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в частині встановлення відсутності компетенції у відповідача на вчинення дій при проведенні індексації пенсійних виплат, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року по справі № 443/1165/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич