Справа № 802/136/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

802/136/16-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 лютого 2016 р. Справа № 802/136/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: Герасимчука О.О.

представника відповідача: Цибка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Смоляка Анатолія Івановича, Смоляк Людмили Борисівни

до: головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання протиправними рішень та зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулися Смоляк Анатолій Іванович та Смоляк Людмила Борисівна з адміністративним позовом до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні Смоляк А. І. та Смоляк Л. Б. дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га у власність, розташованих на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях (а.с.23-24).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2015 року позивачі звернулись до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із письмовими заявами про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,00 га, розташованих на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства..

Листами головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року позивачам відмовлено у наданні вказаних дозволів.

Зі змісту вказаних листів слідує, що розміщення ділянок, на які претендують позивачі порушує стабільність і компактність землекористування сільськогосподарських земель, як єдиного масиву, у зв'язку з чим місце розташування об'єктів не відповідає вимогам техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель (п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Не погоджуючись з даною відмовою відповідача, позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визнати відмови головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року протиправними та зобов'язати відповідача повторно розглянути письмові заяви позивачів від 28.09.2015 року про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 вказаного Кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаною нормою законодавства визначено вичерпний перелік підстав, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту оскаржуваних відмов слідує, що відповідачем, не наведено жодних підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за яких позивачам відмовлено у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок у власність.

При цьому посилання відповідача на те, що розташування об'єктів не відповідає вимогам техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, відповідачем, письмові заяви позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства не розглянуто, натомість прийнято необґрунтовані відмови № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 року та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року.

Крім того, згідно довідок виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецькаого району Вінницької області від 31.08.2015 року земельні ділянки на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, орієнтовною площею по 2 га рекомендовані для посвідчення права власності за Смоляк А. І. та Смоляк Л. Б. для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В свою чергу, листи головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 року та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року, якими позивачам відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2,00 га на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, а тому вони не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

Разом з тим, визначаючись стосовно вказаної позовної вимоги з урахуванням підстав, зазначених позивачами у позові, та завдання адміністративного судочинства щодо захисту порушених прав та інтересів позивачів, що передбачено ст. 2 КАС України, суд вважає, що листами головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.11.2015 року такі права та інтереси позивачів порушені, з огляду на попередній висновок суду щодо порушення процедури розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, про зобов’язання відповідача вчинити певні дії, стягнення з відповідача коштів тощо. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивачів, з урахуванням вимог ст. 162 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправними дій головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні Смоляк А. І. та Смоляк Л. Б. дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, викладеної у листах № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 року та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області прийняти рішення про надання позивачам Смоляк Л.Б. та Смоляку А.І. дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Питання щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб регулюється нормами земельного законодавства України та входить до повноважень відповідача, а тому суд не може надавати правової оцінки діям відповідача, які можуть бути вчинені ним в майбутньому в порядку регламентованому земельним законодавством України.

Разом з тим, визначаючись стосовно вказаної позовної вимоги, враховуючи попередній висновок суду, щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у наданні Смоляк А. І. та Смоляк Л. Б. дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, викладених у листах № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 року та № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року, суд вважає за необхідне також вийти за межі позовних вимог та задовольнити дану позовну вимогу шляхом зобов’язання головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяви Смоляка Анатолія Івановича та Смоляк Людмили Борисівни від 28.09.2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не в межах визначених законом повноважень, а тому адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні Смоляку Анатолію Івановичу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, викладеної у листі № ДС-31-2-7777.3-8895/19-15 від 12.11.2015 року.

Визнати протиправними дії головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні Смоляк Людмилі Борисівні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, викладеної у листі № ДС-31-2-7777.3-8894/19-15 від 12.11.2015 року.

Зобов’язати головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяви Смоляка Анатолія Івановича та Смоляк Людмили Борисівни від 28.09.2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович