Справа № 367/1541/16-а
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1541/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,зобов»язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом,відповідно до якого зазначив,що у жовтні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1.

У грудні 2015 року позивачем поштою отримано копію витягу із рішення Бучанської міської ради від 26 листопада 2015 року № 46-2-VII «Про розгляд заяв громадян», яким відповідачем позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Позивач вважає зазначене рішення Бучанської міської ради 26 листопада 2015 року № 46-2-VII «Про розгляд заяв громадян» в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд незаконним та таким, що підлягає скасуванню,поскільки у порушення вимог ст.. 23 ч6,ч 7 ст. 118 ЗК України відповідач у оскаржуваному рішенні не зазначив жодних підстав чи мотивів для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Таким чином, відповідачем у порушення вимог Земельного кодексу України надано невмотивовану та незаконну відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку із чим оскаржуване рішення в частині відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 26.11.2015р №46-2У11 «Про розгляд заяв громадян в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,гносподарських будівель та споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1.Зобов»язати Бучанську міську раду на черговій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився,до суду надійшли письмові заперечення на позов,відповідно до яких відповідач просить у позові відмовити.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Згідно ст.6 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом кожна особа, яка вважає, що рішенням,дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права,свободи або інтереси.

Відповідно до ст.. 81 ЗК України « громадяни України набувають права власності на земельні ділянки серед іншого на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 116 ЗКУ визначено підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності. Частиною 3 цієї статті встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗКУ. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗКУ, провадиться один раз по кожному виду використання.

Положеннями статті 121 Земельного кодексу України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Так відповідно до цих норм громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у певних розмірах. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селищі надається земельна ділянка не більше 0,15 гектара.

Частиною 6 статті 118 ЗКУ визначено порядок отримання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян в межах безоплатної приватизації. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання _ до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Положеннями ч. 7 ст. 118 ЗК України встановлено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» «Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції».

У судовому засіданні було встановлено,що у жовтні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1.

У грудні 2015 року позивач отримав копію витягу із рішення Бучанської міської ради від 26 листопада 2015 року № 46-2-VII «Про розгляд заяв громадян», яким відповідачем позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Суд вважає зазначене рішення Бучанської міської ради 26 листопада 2015 року № 46-2-VII «Про розгляд заяв громадян» в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд незаконним та таким, що підлягає скасуванню,поскільки у порушення вимог ст.. 118 ЗК України відповідач у оскаржуваному рішенні не зазначив жодних підстав чи мотивів для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи викладене ,суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву , визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 26.11.2015р №46-2У11 «Про розгляд заяв громадян в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,гносподарських будівель та споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1.Зобов»язати Бучанську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1 та за наслідками розгляду вказаної заяви прийняти вмотивоване рішення.

На підставі ст. 116,118,121,123 ЗК України,ст.19,26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ,керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати незаконним та скасувати рішення Бучанської міської ради від 26.11.2015р №46-2У11 «Про розгляд заяв громадян в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,гносподарських будівель та споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1.

Зобов»язати Бучанську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеукстрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд площею 0,10 га по АДРЕСА_1 та за наслідками розгляду вказаної заяви прийняти вмотивоване рішення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів..

З мотивованою постановою суду сторони зможуть ознайомитись 07.03.2016р.

Суддя: С. І. Оладько