Справа № 816/4684/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4684/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Канигіної Т.С., за участю: секретаря судового засідання - Петрукович Ю.О., представника позивача - ОСОБА_1, представника третіх осіб - Прудки І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача ОСОБА_3
до відповідача Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області
треті особи: про 1. Державне агентство земельних ресурсів України 2. Головне управління Держземагентства у Полтавській області зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2015 року ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням розрахунку від 02.03.2016) до Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області, треті особи: Державне агентство земельних ресурсів України, Головне управління Держземагентства у Полтавській області про зобов'язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.12.2014 по 23.09.2015 включно, з урахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100, у розмірі 26807,42 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 про поновлення на роботі підлягала негайному виконанню, проте, виконана відповідачем лише 24.09.2015, у зв'язку із чим позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача не з'явився, повідомлений належним чином. У письмових запереченнях відповідач посилався на відсутність підстав для компенсації позивачу середнього заробітку, втраченого за час виконання судового рішення про поновлення.

Представник третіх осіб заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_3 призначений на посаду начальника Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 08.11.2012 /а.с. 50/.

08.09.2014 ОСОБА_3 звільнений з посади у порядку переведення в Управління Держземагентства у Лубенському районі Полтавської області на підставі наказу від 08.09.2014 № 27-к.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4069/14 позов ОСОБА_3 до Державного агентства земельних ресурсів України, Головного управління Держземагентства України у Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України № 491-кт/а від 04.09.2014 "Про звільнення ОСОБА_3."; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області № 72-к від 05.09.2014 "Про звільнення ОСОБА_3."; визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області № 27-к від 08.09.2014 "Про звільнення ОСОБА_3.".; постановлено поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09.09.2014; зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.09.2014 по 01.12.2014 /а.с. 9-13/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 залишено без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 /а.с. 14-16/, отже, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 набрала законної сили 26.01.2015.

На виконання рішення суду Держземагентством України видано наказ від 21.09.2015 № 1092-кт/а "Про поновлення ОСОБА_3." /а.с. 19/.

Наказом Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 24.09.2015 № 96-к поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09.09.2014 /а.с. 20/.

24.09.2015 Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області видано наказ № 20-к "Про поновлення на посаді ОСОБА_3." /а.с. 21/.

Листом від 13.11.2015 № 0-1603-0.5-3321/2-15 Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області на заяву ОСОБА_3 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу повідомило про відсутність підстав для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02.12.2014 по 23.09.2015 /а.с. 22/.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення є видом відповідальності роботодавця.

Зазначена вище стаття Кодексу законів про працю України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, зокрема пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. У таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 46047528).

Отже, судове рішення про поновлення на роботі підлягає виконанню з моменту його проголошення та вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 постановлено поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області з 09.09.2014.

Відповідач не забезпечив негайного виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі.

Наказ № 20-к "Про поновлення на посаді ОСОБА_3." Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області видано 24.09.2015.

Отже, період невиконання судового рішення відповідачем складає з 01.12.2014 по 23.09.2015, проте, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4069/14 також зобов'язано Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.09.2014 по 01.12.2014.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02.12.2014 по 23.09.2015.

З урахуванням абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пунктів 5, 8 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23.01.2012 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21355291).

Згідно з довідкою Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області від 08.02.2016 середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 складає 132,71 грн, розмір якої позивачем не оспорюється.

Кількість робочих днів у період з 02.12.2014 по 23.09.2015 становить 202.

Отже, суд дійшов висновку зобов'язати Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02.12.2014 по 23.09.2015 у розмірі 26807,42 грн (202 робочих дня х 132,71 грн).

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судоми законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно з нормами Податкового кодексу України та як страхувальник згідно з Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті податок з доходів фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області, треті особи: Державне агентство земельних ресурсів України, Головне управління Держземагенства у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 02.12.2014 по 23.09.2015 у розмірі 26807,42 грн з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 09 березня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна