Справа № 826/15764/13-а
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18 лютого 2016 року 14 год. 58 хв. № 826/15764/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю представників сторін та прокуратури, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Аграрного фонду до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, за участю прокуратури міста Києва, про визнання протиправним та скасування рішення.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 18 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також жалі - суд) від 18 березня 2014 року відмовлено повністю у задоволенні позову Аграрного фонду (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 30 вересня 2013 року № (далі - оскаржуване рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду України 16 жовтня 2014 року надійшло письмове повідомлення Генеральної прокуратури України про вступ у справу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні, а також відповідно до ст. 55 КАС України, судом допущено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач).

У подальшому до суду від прокуратури міста Києва (далі - прокуратура) надійшло письмове повідомлення про те, що за дорученням Генеральної прокуратури України подальше забезпечення участі у розгляді вказаної справи покладено на прокуратуру міста Києва.

Відповідною ухвалою суду витребовувались докази у позивача та зупинялось провадження у справі до моменту надходження до канцелярії суду витребуваних доказів або письмової інформації про неможливість їх надання із приєднанням засвідчених копій відповідних підтверджуючих доказів.

У подальшому, у зв'язку з надходження до суду від представника позивача письмових пояснень по суті позову разом із витребовуваними доказами, відповідною ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Присутні у судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представники відповідача та прокуратури не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 25 березня по 19 квітня 2013 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 26 квітня 2013 року складено акт №108/15.6-27/33642855 про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності декларування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) у зменшення податкових зобов'язань ПДВ наступних звітних періодів за березень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, липень, серпень 2011 року та квітень 2012 року (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого позивачем порушено вимоги:

- п. 1.3., п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР (далі - Закон №168/97-ВР), п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.15 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого позивачем завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ в розмірі 410719443,00 грн., в тому числі: за листопад 2010 року в розмірі 101126667,00 грн., за червень 2011 року в розмірі 27627833,00 грн., за липень 2011 року в розмірі 31574667,00 грн., за серпень 2011 року в розмірі 79653,00 грн., за вересень 2011 року в розмірі 16274,00 грн., за жовтень 2011 року в розмірі 137611,00 грн., за листопад 2011 року в розмірі 86030,00 грн., за грудень 2011 року в розмірі 249103831,00 грн., за січень 2012 року в розмірі 966877,00 грн.;

- п. 1.3., п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.15 розділу ХХ ПК України, в результаті чого позивачем завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на загальну суму ПДВ 365361243,00 грн., в тому числі: за листопад 2010 року в розмірі 92482739,00 грн., за червень 2011 року в розмірі 6448860,00 грн., за липень 2011 року в розмірі 21362460,00 грн., за серпень 2011 року в розмірі 79653,00 грн., за вересень 2011 року в розмірі 16274,00 грн., за жовтень 2011 року в розмірі 137611,00 грн., за листопад 2011 року в розмірі 86030,00 грн., за грудень 2011 року в розмірі 243780739,00 грн., за січень 2012 року в розмірі 966877,00 грн.;

- п. 1.3., п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.15 розділу ХХ ПК України, в результаті чого позивачем занижено позитивне значення на загальну суму ПДВ в розмірі 46833844,00 грн., в тому числі: за листопад 2010 року в сумі 8643928,00 грн., за грудень 2010 року в сумі 1475644,00 грн., за червень 2011 року в сумі 21178973,00 грн., за липень 2011 року в сумі 10212207,00 грн., за грудень 2011 року в сумі 5323092,00 грн.;

- п. 1.3., п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.15 розділу ХХ ПК України, в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування в розмірі 398661509,00 грн., в тому числі: за березень 2010 року в розмірі 27173320,00 грн., за листопад 2010 року в розмірі 7602590,00 грн., за грудень 2010 року в розмірі 91007095,00 грн., за липень 2011 року в розмірі 6448860,00 грн., за серпень 2011 року в розмірі 21362460,00 грн., за квітень 2012 року в розмірі 245067184,00 грн.;

- п. 1.3., п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.15 розділу ХХ ПК України, в результаті чого позивачем занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 39231254,00 грн., в тому числі: за листопад 2010 року в розмірі 1041338,00 грн., за грудень 2010 року в розмірі 1475644,00 грн., за червень 2011 року в розмірі 21178973,00 грн., за липень 2011 року в розмірі 10212207,00 грн., за грудень 2011 року в розмірі 5323092,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2013 року, яким зменшено суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 371487989,00 грн. та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 27173320,00 грн. та застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 143232482,00 грн., та податкове повідомлення рішення № від 15 травня 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з ПДВ у розмірі 9231254,00 грн. та застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 9807813,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження за наслідками розгляду первинної скарги на вказані вище податкові повідомлення-рішення Головне управління Міністерства доходів зборів України у м. Києві вирішило залишити без змін податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2013 року, скасувати податкове повідомлення рішення № від 15 травня 2013 року в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5294742,25 грн., а в іншій частині залишити без змін.

Наслідком адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в Міністерстві доходів і зборів України стало скасування податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2013 року, № від 15 травня 2013 року з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги в частині донарахування ПДВ та взаємовідносинах з ТОВ "ОІЛ Рівер", ТОВ "Албента", ДП "Охтирський КХП" та ТОВ "Хліб Інвестбуд".

На підставі акту перевірки та рішення Міністерства доходів і зборів України про розгляд повторної скарги від 16 вересня 2013 року №11121/6/99-99-10-01-15, 30 вересня 2013 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу зменшено суми бюджетного відшкодування (в тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 28687015,00 грн., зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 27173320,00 грн. та застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 13965083,75 грн.

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

З матеріалів справи судом встановлено, що висновок відповідача про заниження позивачем ПДВ ґрунтується на виявленому у ході перевірки факті відсутності реального здійснення господарських операцій за участю позивача та його контрагентів - ТОВ "Украгро-5" та ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор".

У контексті вище викладених обставин суд зазначає наступне.

23 червня 2011 року позивачем, як покупцем, укладені договори про закупівлю об'єктів державного цінового регулювання цукру-піску з ТОВ "Украгро-5" (договір №6-ц від 23 червня 2011 року) та з ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор" (договір №7-ц від 23 червня 2011 року), як продавцями (далі - спірні договори), за умовами яких продавець зобов'язувався у 2011 році поставити покупцю товар (цукор-пісок), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Спірні договори від імені позивача підписані ОСОБА_2, від імені ТОВ "Украгро-5" - ОСОБА_3, а від імені ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор" - ОСОБА_4.

На підтвердження виконання умов спірних договорів позивачем надано копії актів передавання-приймання цукру-піску, податкових накладних, платіжних доручень, договорів добровільного страхування фінансового ризику.

Суд критично відноситься до наданих позивачем на підтвердження реальності спірних договорів доказів, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду справи представник позивача стверджував, що спірні договори укладені позивачем за результатами проведення відкритих торгів, на підтвердження чого надав оголошення про проведення відкритих торгів, водночас, жодних належних доказів на підтвердження самого факту проведення таких торгів, а також доказів того, що переможцями в даних торгах визнано саме ТОВ "Украгро-5" та ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор", позивачем суду не надано.

Представником позивача також не надано суду належних доказів використання отриманого за спірними договорами товару у власній господарській діяльності.

Крім того, як вбачається з акту перевірки, у відповідь на запит відповідача від 25 квітня 2013 року №2105/7/15.6-23 ДПІ у Рогатинському районі Івано-Франківської області ДПС надала матеріали документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Украгро-5" з питань дотримання податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01 червня 2011 року по 31 липня 2011 року.

Перевіркою ТОВ "Украгро-5" встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді. ТОВ "Украгро-5" завищено податкові зобов'язання в розмірі - 42156147,13 гри., у т. ч. за червень 2011 року на суму ПДВ - 40395763,20 грн., по контрагенту - позивач на суму ПДВ 39369166,67 грн.

Зокрема, в даному акті зазначено, що за податковою адресою ТОВ "Украгро-5" його посадові особи відсутні.

Крім того, в процесі розгляду судового доручення Івано-Франківським окружним адміністративним судом допитано в якості свідків батька директора ТОВ "Украгро-5" ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та дільничого терапевта Бурштинської міської лікарні ОСОБА_6

ОСОБА_5 повідомив суду, що достовірної інформації щодо перебування його сина на посаді директора ТОВ "Украгро-5" надати не може. На його переконання син не здійснював ніякої підприємницької і господарської діяльності, оскільки часто зловживав алкоголем, а останній період свого життя провів в лікарнях м. Івано-Франківськ та м. Бурштин.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні у Бурштинській міській лікарні в 2011 року, госпіталізований до неї з Івано-Франківської обласної лікарні з діагнозом: цироз печінки ІІІ стадії, асцит, портальна гіпертензія, хронічний алкоголізм. Підприємницьку діяльність не здійснював, оскільки тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, самостійно не міг себе обслуговувати.

Крім того, відділом податкової міліції Калуської ОДПІ 03 січня 2012 року отримано листа від Бурштинської міської лікарні від 26 грудня 2011 року №189, з якого стало відомо, що ОСОБА_3 з 15 березня 2010 року визнаний інвалідом 3 (третьої) групи загального захворювання, з 16 червня 2011 року визнаний інвалідом 2 (другої) групи загального захворювання.

За 2011 рік лікувався стаціонарно: з 09 травня 2011 року по 23 травня 2011 року (Бурштинська міська лікарня), з 07 липня 2011 року по 05 серпня 2011 року (ОКЛ гастроентерологічне відділення), з 05 серпня 2011 року по 20 серпня 2011 року (Бурштинська міська лікарня). 19 липня 2011 року ОСОБА_3 було проведено операцію - дренаж за Бюлау. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер вдома.

Крім того, згідно акту перевірки ДПІ у Рогатинському районі Івано-Франківської області ДПС від 15 лютого 2012 року №100/231/37322617 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор" з питань дотримання податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за червень, вересень 2011 року дане підприємство задекларувало додаткові зобов'язання з ПДВ на суму 25853495,00 грн. по взаємодії з ТОВ "Компанія Продінвест", позивачем; на суму 3338583,00 грн. по взаємодії з "Агромаркетінвест".

Відповідно до акта позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "Агромаркетінвест" з питань правильності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за червень, липень, вересень 2011 року №99/231/36909072 від 15 лютого 2012 року та ТОВ "Агроторг-К" з питань правильності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за червень, липень, вересень 2011 року №95/152/35988038 від 15 лютого 2012 року встановлено, що операції не підтверджуються при врахуванні реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про здійснення ТОВ "Агромаркетінвест" та ТОВ "Агроторг-К" діяльності спрямованої на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Крім того, вжитими заходами в межах проведення перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_3 являвся директором ТОВ "Техноінвест Зангерхаузен ГМБХ", ТОВ ВМЗ "Агроспецприлад" та ТОВ "Агроторг-К".

Також перевіркою ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор" встановлені порушення неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді, відсутність об'єктів, які підпадають під визначення п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, .188.1 ст.188, п.198.2 п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого не підтверджено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 21390747,00 грн., в т.ч. за червень 2011 року 19833333,00 грн.

ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор" завищено податкові зобов'язання за червень 2011 року по позивачу на суму ПДВ у розмір 19833333,00 грн.

Суд також звертає увагу, що допитаний в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що в 2011 році підписував укладені договори з ТОВ "Украгро-5" та ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор", однак головою позивача на той час не являвся. Жодної достовірної інформації з приводу укладення договорів з директором ТОВ "Украгро-5", який на той час перебував на лікуванні, повідомити не зміг. Спілкування щодо укладення договорів проводив з уповноваженими особами товариств як голова позивача.

Таким чином, відповідачу у ході перевірки та суду у ході розгляду справи не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду робіт (послуг) та у сукупності підтверджують їх фактичне (реальне) виконання.

Внаслідок відсутності у контрагентів відповідних ресурсів, неможливості виконання ним господарських операцій, за такими операціями оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання платником податків - ТОВ "Украгро-5" та ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор", обумовлених операцій, чим створювалася видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями первинні документи, у тому числі податкові накладні, внаслідок "безтоварності" операцій, є юридично дефектними та не створюють правових наслідків для цілей формування спірних сум податкових вигод, що, відповідно, зумовлює висновок суду про відсутність у позивача підстав для формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Трансторгсфера ДВК".

Згідно з пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Поняття платників податку на додану вартість, об'єктів, бази та ставки оподаткування, переліку неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування, внесення та відшкодування податку на додану вартість регламентується розділом V ПК України.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено ст. 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Згідно з п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11 зазначено, що якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, зважаючи на не підтвердження документально реальності господарських операцій за участю позивача та його контрагентів - ТОВ "Украгро-5" та ТОВ Цукрово-рафінадний комбінат "Володимирцукор", суд прийшов до висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Аграрного фонду до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, за участю прокуратури міста Києва, про визнання протиправним та скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Аграрного фонду.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам та прокуратурі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 25 лютого 2016 року