Справа № 465/8058/15-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.02.2016 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень,

в с т а н о в и в :

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що восени 2015 року позивач з залишеного на одному з обєктів попередження дізналася про існування рішення відповідача від 31.07.15 №81 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів кіосків в м. Миколаєві», котрим позивача зобовязано демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, які розміщені по: вул. Шептицького (біля буд. №28), бульвар Проектний (біля буд. №2), вул. Воззєднання (біля поліклініки), просп. Грушевського (біля буд. №17), просп. Грушевського (біля буд. №2), вул. Львівська (зупинка біля ЗОШ №1), вул. Л. Українки (біля буд. №1) і звільнити земельні ділянки на протязі 10 днів з дня офіційного попередження. Вважає, що дане рішення є незаконним, прийнятим з грубим порушенням вимог чинного законодавства, необґрунтованим, нерозсудливим і таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування вищевказаного акту. Просить позов задоволити, визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області від 31.07.15 №81 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів кіосків в м. Миколаєві».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги адміністративного позову та просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

В матеріалах справи містяться договори встановлення особистого строкового сервітуту, укладені між позивачем та відповідачем, у відповідності до яких предметом договору є розташування пересувної малої архітектурної форми автопричепу кіоску з продажу хлібобулочних виробів, за адресами, вказаними в договорах.

У відповідності до рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області від 31.07.15 №81 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд автопричепів кіосків в м. Миколаєві», зобовязано позивача демонтувати самочинно встановлені тимчасові споруди, які розміщені по: вул. Шептицького (біля буд. №28), бульвар Проектний (біля буд. №2), вул. Воззєднання (біля поліклініки), просп. Грушевського (біля буд. №17), просп. Грушевського (біля буд. №2), вул. Львівська (зупинка біля ЗОШ №1), вул. Л. Українки (біля буд. №1) і звільнити земельні ділянки на протязі 10 днів з дня офіційного попередження. Дане рішення оприлюднене на офіційному сайті міської ради та опубліковане в газеті «Миколаївські вісті».

Місцеві органи влади, відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», мають виняткове право на видачу дозволів на установку малих архітектурних форм та тимчасових споруд.

Згідно ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад зокрема належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів, організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях.

Відповідно до п. 1.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом від 21.10.2011 року №244 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і спору о, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до п. 2.1. Порядку, підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив'язки ТС.

Відповідно до 2.6. Порядку, для оформлення паспорта прив'язки замовник звергається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі МІ: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат; схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або об'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Пунктами 2.30 та 2.31. Порядку передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.

Зазначений Порядок був розроблений на виконання ч.4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції Україна 22.11.2011 р.

Тобто, починаючи з 2012 року усі тимчасові споруди мають встановлюватись на підставі паспорту прив'язки, який за заявою замовника виготовляється та видається органами містобудування та архітектури.

В матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивач зверталася до уповноважених органів місцевого самоврядування з метою оформлення паспорту прив'язки на спірні тимчасові споруди.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволені адміністративного позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 158, 160, 161, 162, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень відмовити.

Постанова підлягає оскарженню у загальному порядку.

Суддя Ванівський Ю.М.