Справа № 653/1888/15-а
Суддя: Хоменко В. Г.
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1888/15-а
Провадження № 2-а/653/81/15
П О С Т А Н О В А
іменем України
04.01.2016 Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.

за участю секретаря Тимашової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому посилається на те, що постановою військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 від 26.06.2015 року, він притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на підставі ч.1 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме за те, що під час проведення мобілізації, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки на збірний пункт Генічеського райвійськкомату, не з`явився в строк, що зазначений у повістці, для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії та включення до команди у разі придатності до служби у Збройних силах України.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки він не ухилявся від явки до райвійськкомату, а з`явився до цієї установи 15.06.2015 року, як вказано в повістці, але з запізненням. При цьому ніяких зауважень щодо порушення ним вимог закону, про які йдеться в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності службові особи райвійськкомату йому 15.06.2015 року не висловлювали.

16.07.2015 року, поштою він отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності зі змісту якої дізнався, що відносно нього 25.06.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, при складанні якого він нібито в присутності двох свідків відмовився від підпису протоколу. Позивач вказує, що про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому нічого невідомо. 25.06.2015 року він ні з ким із службових осіб райвійськкомату не зустрічався, так як з ранку і до кінця робочого дня знаходився в дитячому садку с. Новогригорівки, де разом з його працівниками виконував ремонтні роботи. Про розгляд його справи 26.06.2015 року йому також нічого не було відомо, оскільки про час і місце її розгляду його ніхто не повідомляв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив зазначені у позові обставини. Його представник, уточнивши позовні вимоги, просить суд постанову Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 74/2015 від 26.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП, скасувати.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що службові особи Генічеського райвійськкомату, як при складанні протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так і при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача діяли відповідно до вимог закону, а тому постанова від 26.06.2015 року є законною і підстав для її скасування не має.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є сільським головою Новогригорівської сільської ради Генічеського району і проживає в с. Новогригорівка, Генічеського району, Херсонської області.

Постановою військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 26.06.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на підставі ч.1 ст. 210-1 КУпАП, за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме за те, що він під час проведення мобілізації, будучи належним чином повідомлений, не з`явився в строк зазначений у повістці, на збірний пункт Генічеського райвійськкомату для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії та включення до команди у разі придатності до служби у Збройних силах України.

Як встановлено судом і не заперечується самим позивачем, він дійсно отримав повістку, якою викликався до Генічеського райвійськкомату на 15.06.2015 року. Як стверджує позивач, 15.06.2015 року він з`явився до Генічеського райвійськкомату, але з запізненням, при цьому ніяких доказів своєї явки до цієї установи саме 15.06.2015 року він суду не надав. Також позивач категорично заперечує, що 25.06.2015 року в період з 12 до 14 години перебував у своєму робочому кабінеті в приміщенні Новогригорівської сільської ради, посилаючись на те, що зранку і до кінця цього робочого дня знаходився в дитячому садку, де разом з працівниками цього дитячого закладу приймав участь в ремонтних роботах. Ці обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які увесь робочий день 25.06.2015 року перебували разом з сільським головою. Цей факт також підтверджено письмовими поясненнями працівників Новогригорівської сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів справи. Підстав не приймати ці докази, як не належні у суду не має, оскільки іншими переконливими доказами по справі вони не спростовані.

Щодо перевірки правомірності дій суб`єкта владних повноважень, які пов`язані з притягненням позивача до адміністративної відповідальності, то суд виходить з наступного.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Принцип верховенства права, його сутність, полягає у забезпеченні свободи та прав людини, причому, насамперед, у її відносинах з державною владою та державними органами.

З приписів ч.2 ст. 19 Конституції України слідує, що органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм. Тобто їхня діяльність має бути максимально повно і точно визначена, врегульована, регламентована з тим, щоб упередити можливість з будь-яких причин завдати шкоди особі, суспільству чи державі.
Органи державної влади, як зазначається у цій статті, зобов`язані діяти тільки на підставі, в обсязі та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, оскільки їх повноваження, функції, права і обов`язки підпорядковані, зрештою, служінню особі, суспільству і державі.
Це передбачається, зокрема, положеннями Конституції про те, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, що права і свободи людини є невідчужуваними, непорушними (ст. 21), що права і свободи людини і громадянина визначаються виключно законами України (ст. 92).
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законодавством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Суд вважає, що за даних обставин, коли вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності сільського голови, враховуючи, що ця подія відбувалась, як стверджує представник відповідача в самій сільській раді і яка могла вплинути на авторитет сільського голови серед його підлеглих, та громади, яка обрала його на цю посаду, службові особи райвійськкомату, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення мали діяти прозоро, виключно в межах закону для того, щоб правомірність їх дій, як у правопорушника, так і у присутніх при цьому осіб не викликала ніяких сумнівів. В даному ж випадку майже усі працівники сільської ради взагалі спростовують факт присутності у вказаний період службових осіб військкомату біля чи у будівлі сільської ради і присутність при цьому самого сільського голови, а тому у суду не має жодних підстав не приймати до уваги свідчення позивача і свідків, які безпосередньо перебували з ним 25.06.2015 року.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Виходячи зі змісту ч. 2 ст.254 КУпАП, протокол по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мав бути складений у двох екземплярах, а тому у разі дотримання службовою особою положень вказаної норми закону, він мав бути вручений позивачу під розписку, або у всякому разі переданий працівнику сільської ради за місцем його роботи. Такі дії службової особи, на думку суду, виключили б необхідність доводити правомірність її дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не працює, що також викликає сумнів стосовно того, що протокол складався безпосередньо в сільській раді.
Що стосується свідчень осіб, які були причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, то суд, з урахуванням їх підпорядкованості один одному по службі, а також з урахуванням вимог наведених вище норм закону, оцінює їх критично, та до уваги не приймає.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не спростував належними доказами складання протоколу в присутності позивача та не надав суду доказів про належне повідомлення позивача про місце, день та час розгляду його справи, що потягло за собою порушення вимог ст.ст. 268, 277-2, 279, 280 КУпАП та прав позивача. За таких обставин постанова від 26.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може вважатися законною і у відповідності до п.1 ч.4 ст. 105 КАС України, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 159, 160, 161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №74/2015 від 26.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду В. Г. Хоменко