Справа № 809/2609/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 р. Справа № 876/1464/16
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Качмара В.Я.,
суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
при секретарі судового засідання Бадівській О.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідачів Борисова В.С., Талаша Г.К., Дроздюка Н.В.,
та третьої особи Дроздюка Н.В.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення у справі за його позовом до командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі Командувач, ЗСУ відповідно), начальника Генерального штабу Головнокомандувача ЗСУ (далі Головнокомандувач) та начальника управління особового складу - заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил ЗСУ (далі Начальник), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - військова частина (далі в/ч) НОМЕР_1 , про визнання незаконним та скасування розпорядження Командувача за №350/104/1699/дск від 03.07.2015, визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, скасування наказу Командувача №279 від 03.07.2015, наказу Головнокомандувача від 29.04.2015 та зобов`язання до вчинення дій, скасування п.8 наказу Командувача №345 від 11.08.2015 та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із наведеними позовами.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду (далі ІФОАС) від 06 жовтня 2015 року об`єднано позови в одне провадження (а.с.84 т.1) і остаточно позовні вимоги були визначені:
визнати протиправними дії Начальника (тепер начальник управління персоналу - заступник начальника штабу Командування Повітряних Сил ЗСУ (далі Командування; а.с.75 т.1) в частині прибуття позивача до Командування для визначення подальшого службового використання;
зобов`язати Начальника та Командувача забезпечити позивачу повноцінне виконання службових обов`язків на посаді фахівця юридичної служби в авіаційній військовій частині Івано-Франківського гарнізону, а саме помічника командира в/ч НОМЕР_1 по правової роботи, що відповідає штатному розпису званню «майор»;
скасувати розпорядження Командувача від 03.07.2015 №350/104/1699/дск про тимчасове допущення позивача до виконання обов`язків за посадою помічника командира полку з правової роботи начальника юридичної групи в/ч НОМЕР_2 (далі Помічник);
скасувати п.8 наказу Командувача(по особовому складу) від 11.08.2015 №345 про призначення позивача на посаду Помічника;
скасувати наказ Головнокомандувача від 29.04.2015про відрядження майора ОСОБА_2 у відрядження без виключення із списків особового складу частини;
позовні вимоги в частині поновлення позивача на попередній посаді із якої його було 03.07.2015 Командувачем увільнено, допустити до негайного виконання.
Позовна вимога про скасування наказу Командувача від 03.07.2015 №279 про звільнення його від виконання обов`язків юрисконсульта в/ч НОМЕР_3 (далі Юрисконсульт) та призначення на посаду Помічника, ухвалою ІФОАС від 13 серпня 2015 року залишена без розгляду (а.с.176-177 т.1).
Відповідні дії та накази відповідачів вважає протиправними та такими, що порушують його право по поновленню на військовій службі на посаді помічника командира в/ч НОМЕР_3 по правовій роботі (Юрисконсульта), а призначення його на посаду Помічника відбулось без його на це згоди.
Постановою ІФОАС від 21 грудня 2015 року у справі №809/2609/15 позов задоволено частково. Зобов`язано Командувача вирішити питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника командира з правової роботи - начальника юридичної групи в/ч НОМЕР_1 (далі Помічник-1) після настання правових підстав для звільнення із займаної посади в порядку п.6 ст.40 Кодексу законів про працю України військовослужбовця, який займає цю посаду. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.147-154 т.2).
04.01.2016 (здано на пошту) позивач звернувся до ІФОАС із заявою в порядку ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) в якій просив постановити додаткове судове рішення, яким вирішити питання про його негайне допущення до тимчасового виконання обов`язків Помічника-1 (а.с.163, 166 т.2). Вказує на те, що як встановлено, посаду Помічника-1 займає майор ОСОБА_2 , який в той же час перебуває у відрядженні та виконує свої обов`язки у Місії Організації Об`єднаних Націй у Ліберії. Тимчасове виконання обов`язків за даною посадою покладено на юрисконсульта в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 . Зважаючи, що суд визначився із його законним правом бути поновленим на посаді Помічника-1 і така посада є тимчасово вільною, то вбачав підстави для постановлення додаткового судового рішення.
Ухвалою цього ж суду від 02 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про постановлення додаткового судового рішення в порядку ст.168 КАС (а.с.202-203 т.2).
Це судове рішення мотивовано тим, що вказаною постановою ІФОАС від 21 грудня 2015 року частково задоволені позовні вимоги позивача та винесено рішення зобов`язального характеру, порядок та спосіб виконання якого передбачено в резолютивній частині постанови. Така постанова не вступила в закону силу і не перебуває в стадії виконання. Постановлення додаткового судового рішення яким допустити позивача до негайного виконання обов`язків Помічника-1 не може бути здійснено судом, оскільки це порушить права та інтереси іншої особи, яка в законному порядку займає цю посаду. Виконання постанови може бути здійснено тільки після настання певних правових підстав, які зазначені в резолютивні частині цієї постанови.
Із цією ухвалою не погодився позивач, який подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу ІФОАС від 02 лютого 2016 року та прийняти постанову, задовольнивши вимоги його заяви в повному обсязі. Покликається на обставини викладені у такій заяві. Додаткового зазначає, що задоволення такої заяви буде сприяти тому, що лейтенант ОСОБА_3 більш ґрунтовно зосередиться на виконанні своїх прямих службових обов`язків, а він (позивач) зможе в повній мірі виконувати свої обов`язки як керівника юридичної групи в/ч НОМЕР_4 , та забезпечить в повній мірі виконання вимог постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 21 квітня 2006 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів і третьої особи, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
За змістом ст.168 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
У п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2012 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» цей суд роз`яснив, що за правилами ст.168 КАС суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених ч.1 ст.168 КАС. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умовами що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 5 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Встановлено, що за наслідками апеляційного перегляду постанови ІФОАС від 21 грудня 2015 року у справі №809/2609/15, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2015 року, яка набрала законної сили з моменту її проголошення, апеляційні скарги Командувача та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову ІФОАС від 21 грудня 2015 року в частині задоволення позову скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В решті постанову ІФОАС від 21 грудня 2015 року залишено без змін.
Відтак, судами повністю відмовлено в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог, отже немає жодних правових підстав для постановлення додаткового судового рішення, як не було їх і в суду першої інстанції.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга не підлягає задоволенню
Керуючись статтями 168, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін
Повний текст виготовлений 09 березня 2016 року.