Справа № 804/13902/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2016 рокусправа № 804/13902/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 804/13902/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А»

до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" звернулась до Дніпропетровського адміністративного суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ковтун Дмитра Володимировича від 18.08.2014р. ВП 44402342 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 15.01.2014р. "Про стягнення 1020 грн. штрафу";

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ковтун Дмитра Володимировича від 18.08.2014р. ВП 44402450 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 09.01.2014р. "Про стягнення 1360 грн. виконавчого збору";

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ковтун Дмитра Володимировича від 18.08.2014р. ВП 44402558 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 27.03.2014р. "Про стягнення 2040 грн. штрафу".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що винесені постанови не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки базуються на виконавчих документах, винесених з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, позивач зазначає, що наказ господарського суду від 09.12.2013 року, який став підставою для вчинення виконавчих дій, ним було виконано в добровільному порядку, отже оскаржувані постанови винесено не на підставі та не у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Хеопс А» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просило скасувати постанову першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову.

Так, позивач вказує, що судом першої інстанції протиправно не застосовано норми законодавства, недотримання яких є свідченням протиправності постанов відповідача від 18.08.2014 року:

- ВП 44402342 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 15.01.2014р. "Про стягнення 1020 грн. штрафу";

- ВП 44402450 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 09.01.2014р. "Про стягнення 1360 грн. виконавчого збору";

- ВП 44402558 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 27.03.2014р. "Про стягнення 2040 грн. штрафу".

Вказані доводи позивач обґрунтовує невідповідністю Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих документів, на виконання яких винесено зазначені вище постанови, а саме:

- постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 15.01.2014р. "Про стягнення 1020 грн. штрафу"

- постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 09.01.2014р. "Про стягнення 1360 грн. виконавчого збору";

- постанови Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 27.03.2014р. "Про стягнення 2040 грн. штрафу".

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не з'ясовано правомірність та законність названих вище постанов Жовтневого ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 15.01.2014р., ВП 41364242 від 09.01.2014р., ВП 41364242 від 27.03.2014р., які були підставою для винесення рішень, що оскаржуються.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційні скарзі.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25.12.2013 року надійшов на виконання наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/5521/13, виданий 09.12.2013 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" зобов'язано повернути тимчасово зайняту земельну ділянку за кадастровим номером :03:336:0037, площею 0,4111 га, вартість якої відповідно до нормативно - грошової оцінки становить 2 271609,10 грн., що розташована за адресою: вул. Ливарна в районі будинків №№1,3 у м. Дніпропетровську, державі в особі Дніпропетровської міської ради за відповідним актом приймання - передачі».

25.12.2013 року відкрито виконавче провадження № 41364242 з виконання вищевказаного виконавчого документу та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення згідно виконавчого документу до 31.12.2013 року.

У зв'язку з тим, що боржником до відділу не надано відомостей про виконання рішення суду у визначений державним виконавцем строк, 09.01.2013 року було винесено постанову № 41364242 про стягнення з боржника-юридичної особи виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

15.01.2013 року державний виконавець, керуючись п.2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову № 41364242 про накладення штрафу на боржника - юридичну особу у розмірі 1020,00 грн.

27.03.2014 року було складено акт про накладення штрафу на боржника - юридичну особу у подвійному розмірі 2040, 00 грн., та винесено відповідну постанову від 27.03.2014 року № 41364242.

На виконання вищезазначених виконавчих документів державним виконавцем було прийнято постанови:

- постанову від 18.08.2014р. ВП 44402342 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 15.01.2014р. "Про стягнення 1020 грн. штрафу";

- постанову від 18.08.2014р. ВП 44402450 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 09.01.2014р. "Про стягнення 1360 грн. виконавчого збору";

- постанову від 18.08.2014р. ВП 44402558 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ВП 41364242 від 27.03.2014р. "Про стягнення 2040 грн. штрафу". Всі зазначені постанови обгрунтовано тим, що боржником не виконано у встановлений законом семиденний строк наказ Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5521/13, виданий 09.12.2013р. про зобов'язання ТОВ "Хеопс А" повернути тимчасово зайняту земельну ділянку за кадастровим номером :03:336:0037.

Оцінивши обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

У частині першій статті 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

За частинами четвертою-п'ятою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України суди розглядають у порядку господарського судочинства справи щодо оскарження дії чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини стосуються дій державного виконавця при винесенні постанов про стягнення виконавчого збору та штрафу, а також відкриття виконавчого провадження з їх стягнення. З позовом щодо цих дій та рішень звернулося ТОВ, яке було стороною у спорі, що вирішувався господарським судом. На підставі наказу цього суду було відкрито виконавче провадження про вчинення дій, а потім постанови, правомірність яких спростовує позивач.

З наведеного нормативного регулювання, з огляду на фактичні обставини справи вбачається, що незгода сторони з діями державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим документом, виданим господарським судом, не може бути предметом розгляду за правилами КАС, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 01.12.2015 року №825/2565/14, а відтак, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та повинно враховуватися судами.

Відповідно до ст.203 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судові рішення в апеляційному порядку та закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст., 195, 196, 198, 203, 205, 206, КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хеопс А» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 804/13902/14 - скасувати. Провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 01.03.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун