Справа № 640/2526/16-а
Суддя: Діденко С. А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/2526/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Діденко С.А..,

при секретарі - Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради про оскарження рішення субєкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила суд визнати незаконним та скасувати рішення (Лист №589-09 від 13.02.2015р.) управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР про відмову у взятті її на облік, як внутрішньо переміщену особу, в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує охоронювані Законом інтереси позивача; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради прийняти рішення про взяття її на облік, як тимчасово переміщеної особи, включити до реєстру внутрішньо переміщених осіб, та видати довідку про підтвердження статусу внутрішньо переміщеної особи; виплатити щомісячну адресну допомогу у зв'язку з надзвичайними подіями на Сході України (що є необхідною соціальною підтримкою для інваліда 2 групи) з моменту першого звернення від 12.02.15 р. до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради; виплатити компенсацію за проживання в гуртожитку у розмірі 3312 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., яка полягає у завданні їй необгрунтованих проблем морального та матеріального характеру .

Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим, що вона у вересні 2013р. поступила на навчання до Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого. В жовтні 2014р. вона переоформила отримання пенсії, як інвалід з дитинства 2 групи, за місцем навчання (Київський район м. Харків) згідно вимог пенсійного фонду для продовження отримання пенсії.12.02.2015р. вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР для отримання довідки внутрішньо переміщеної особи, яку у неї вимагав Пенсійний фонд для відновлення пенсійних виплат. Згідно паспортних даних, її місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР, розглянувши її звернення від 12.02.15р про взяття на облік як особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення бойових дій відмовила у наданні цієї довідки через те, що вона навчається у Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого і, на їхню думку, через це фактично проживає у м. Харкові. Вважає рішення Управління праці та соціального захисту населення про відмову взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи у відповідності до Законів України з погляду на вимоги Законів України :«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII;«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV

таким, що є неправомірним.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідач представник Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Київського району ХМР у судове засідання не зявився , просив розглядати справу у його відсутність . В запереченнях на позов посилався на те, що згідно ст.1 ЗУ від 20.10.2014р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин якого змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, проявів насильства, масових порушень. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визначається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у ч.1 цієї статті. Відповідно до заяви про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_1, вона є студенткою, навчається на денній формі навчання в Національному юридичному університеті ім.Я.Мудрого та з 01.09.2013р. та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім.212. Початком проведення антитерористичної операції за місцем реєстрації ОСОБА_1 визначено 07.04.2014р. (наказ антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014р. №33/6/а). Тому ОСОБА_1 не відноситься до категорії внутрішньо переміщених осіб у звязку з відсутністю обставин, що спричинили переміщення особи з району проведення антитерористичної операції та їй відмовлено у видачі довідки, про що позивачу було неодноразово повідомлено письмово.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР із заявою про взятті її на облік, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, в якій зазначила що обставиною, що спричинили переміщення є проведення АТО. (а.с.7,8)

Листом №589 від 13.02.2015 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті її на облік як внутрішньо переміщеної особи з посилання на те, що вона з вересня 2013 року навчається за денною формою навчання в Національному юридичному університеті ім.. ОСОБА_2 у м. Харкові. Аналогічна відповідь надана заявнику з Адміністрації Київського району ХМР від 04.03.2015р., Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 06.03.2015р., Адміністрації Київського району ХМР від 08.07.2015р. (а.с.9-12)

Згідно ст.1 Закону України від 20.10.2014р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець, або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно довідки інституту підготовки кадрів для органів прокуратури України від 08.12.2015р., ОСОБА_1 є студенткою Національного юридичного університету ім.Я.Мудрого, на 1 курсі 2013-2014 навчального року, навчалася за 5-денною формою навчання з понеділка по пятницю. Останній день занять у першому семестрі 29.12.2013р. Початок занять у другому семестрі 03.02.2014р. Дати іспитів -16.01.2014р., 20.01.2014р. та 24.01.2014р. за перший семестр 1 курсу 2013-2014 навчальний рік (а.с.15).

Відповідно до довідки коменданта гуртожитку Національного юридичного університету ім.. ОСОБА_2 ОСОБА_1 з 109.2013 року по теперішні час тимчасово на час навчання проживає у гуртожитку навчального закладу за адресою : м.Харків вул.. Пушкінська,104-Е кім.212.

Позивач даних обставин не заперечує. Посилається на те, що вона не зареєстрована за місцем проживання у гуртожитку , а тому вважає своїм місцем проживання м.Алчевськ , де вона має постійну реєстрацію та отримувала медичну допомогу , мала пенсійне забезпечення, які не має можливості отримувати на цей час у звязку з проведенням АТО в місці постійного проживання.

Проте відповідні доводи позивача є неспроможними ы суперечать фактични обставинам, якы встановлені під час розгляду справи.

Судом встановлено і позивачем не заперечується той факт , що вона є студенткою Національного юридичного університету ім.Я.Мудрого та навчається за денною формою отримання освіти з 1.09.2013 року . З цього часу вона проживає в гуртожитку університету.

Згідно до Наказу Антитерористичного центру при СБУ України №33/6/а від 7.04.2014 роу Донецька та Луганська області визначені в якості районів антитерористичної операції з 07.04.2014 року.

Таким чином , на вересень 2013 року в місті постійного проживання позивача м. Алчевськ Луганської області не було запроваджено АТО. Її виїзд до міста Харкова був обумовлений прибуттям до міста навчання.

Доводи позивача з приводу переміщення до м.Харкова у звязку з виникненням труднощів в отриманні медичної допомоги та пенсійного забезпечення за місцем постійного проживання суд вважає неспроможними. Відповідно до медичних довідок , які додано до матеріалів позову ОСОБА_1 отримувала медичну допомогу за місцем постійного проживання у м. Алчевськ і після вересня 2013 року до березня 2014 року. Можливість отримання пенсійного забезпечення за місцем проживання у м.Харкові обумовлена для позивача за її поясненнями, реєстрацією місця проживання у гуртожитку університету, але відповідного її звернення не було.

За таких обставин позов є недоведеним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-166, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ