Справа № 159/667/16-а
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/667/16-а
Провадження № 2-а/159/19/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 10 березня 2016 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Миронюка М.Г.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в органах прокуратури він працював з липня 1989 року по грудень 2015року. 07.09.2005року йому призначено пенсію за вислугу років у відповідності до положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 2377- ІУ від 05.11.1991 року.

Після призначення пенсії він продовжував працювати на різних посадах у прокуратурі Волинської області до 14 грудня 2015року.

14.12.2015року він був звільнений з посади прокурора Луцького району Волинської області у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частинні статті 40 Кодексу Законів про працю.

Згідно ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №2377-ІУ від 20.01.2005р., що діяла станом на час призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Тому, 30.12.2015року він звернувся до Управління Пенсійного фонду в м. Ковелі та Ковельському районі із заявою про проведення перерахунку йому пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії статті 50-1 Закону України №1789-ХП від 05.11.1991р. «Про прокуратуру», з розрахунку 90 процентів від суми місячного (чинного) заробітку на момент звільнення з органів прокуратури та представив необхідні документи.

У задоволенні його заяви Управлінням ПФУ відмовлено, про що 16.01.2016року він був повідомлений листом №634/М-01 від 12.01.2016р.

Відмову у задоволенні заяви про перерахунок пенсії Пенсійний фонд мотивував тим, що пунктом 4, 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УШ, який набрав чинності 01.04.2015р. передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та інших законів. За вказаних підстав ПФУ у м. Ковелі та Ковельському районі не вбачає підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Вважає , що такі дії Управління Пенсійного фонду в м. Ковелі та Ковельському районі є незаконними та необгрунтованими з наступних підстав.

Позивач зазначає, що перебуває на обліку у Пенсійному фонді з 07.09.2005р., як одержувач пенсії за вислугу років. Пенсію йому призначено відповідно до ст.50-1 Закону України №1789-ХП від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» з розрахунку 80% від розміру середньомісячної заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. При призначенні пенсії його стаж роботи становив 16 років, з яких 11 років на прокурорсько-слідчих посадах, а тому пенсію було призначено в розмірі 80% від суми місячного заробітку. Після призначення пенсії він продовжив працювати в органах прокуратури Волинської області і станом на сьогоднішній день його стаж роботи на посаді прокурора складає 21 рік (стаж роботи в органах прокуратури становить понад 26 років).

Відповідно до положень частини 1 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» (чинна редакція на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, оскільки його стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах складає понад 26 років, то він набув права на отримання пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку починаючи з 2009року.

Позивач вказує також, що обмежень максимального розміру пенсії на час її призначення, не було встановлено для прокурорсько-слідчих працівників, як Законом України «Про прокуратуру», так і чинним на той момент пенсійним законодавством.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діючи на виконання вимог ст.19 Конституції України, законодавець у відповідних нормах Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-УІ закріпив вказану гарантію Конституції України в пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, а саме вказав, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.18, 19 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №2377-ІУ від 20.01.2005р., що діяла станом на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

14.10.2014року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-УП, який набрав чинності з 15.07.2015р., яким передбачено новий розмір заробітної плати прокурорів із зокрема - посадовий оклад керівника місцевої прокуратури - 1,5 посадового окладу місцевої прокуратури (тобто 15 мінімальних заробітних плат), а також встановлена щомісячна надбавка за вислугу років - у розмірі 40 відсотків посадового окладу (стаж роботи понад 25 років).

Відповідно до положень п.11 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. Міські, районні та міжрайонні прокурори, діючи в правовому полі даного закону, прирівнюються до місцевих прокурорів.

Позивач зазначає, що він працював на посаді прокурора Луцького району Волинської області з 04.07.2012р. до 14.12.2015р. і, відповідно до вказаних положень Закону, був наділений правовими повноваженнями та статусом керівника місцевої прокуратури, тому розмір його заробітної плати повинен відповідати положенням ст.81 Закону України №1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» і становити 15 мінімальних заробітних плат (а також передбачені законодавством премії, надбавки).

Таким чином, перерахунок йому пенсії повинен здійснюватися виходячи із вказаного розміру заробітної плати відповідно до посади, з якої мене було звільнено.

Згідно ч 13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Всупереч вказаним вимогам Закону, Управлінням Пенсійного фонду в м. Ковелі та Ковельському районі перерахунок йому пенсії, призначеної відповідно до цієї статті вказаного Закону за документами пенсійної справи з 01.07.2015року, не було проведено, що призвело до порушення його соціальних прав і гарантій, передбачених Конституцією України та відповідними законами держави.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч.2, 3 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Згідно зі ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966р., Європейській соціальній хартії від 03.05.1996 році, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) у 1996 році, держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення, тощо.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Відповідно до вимог ст.1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р., користування будь-яким правом, яке визнане законом, повинно бути забезпечено виконанням без будь-якої дискримінації.

Європейський Суд з прав людини під час розгляду справи «Кечко проти України» /заява № 63134/00/ не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та ЗУ «Про Державний бюджет» на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань /аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»/, і тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача на отримання грошового забезпечення не залежить від наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа №1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Варто зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі, і Законом України «Про прокуратуру»).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено

шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (у тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Також, Верховний Суд України у своїй постанові від 10.12.2013р. у справі №21-348а13 та постанові від 17.12.2013р. у справі №21-445а13 висловив свою правову позицію, згідно якої при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма Закону, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядку, що діяли на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, обсяг прав щодо отримання пенсії, що перераховується у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників у відповідності до положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії), не може бути звужений у зв'язку із внесенням змін до цього Закону та прийняттям чи не прийняттям нових нормативно-правових актів щодо призначення та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Новий порядок та механізм призначення й виплати пенсії відповідно до положень чинного законодавства, зокрема Закону України №1697-УП від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» та пенсійного законодавства, поширюється на осіб, які ще тільки набувають права на призначення пенсії, а не на тих, котрі таке право вже мають і користуються ним, і в даному випадку підлягає застосуванню норма ч.І8 ст.50-1 Закону «Про прокуратуру» №1697-УП, оскільки пенсія мені була призначена у 2005році саме під час дії вказаної норми.

Позивач просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі про відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 2377-ІУ від 20.01.2005р., що діяла станом на час призначення пенсії) за період з 01.07.2015року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 2377-ІУ від 20.01.2005р., що діяла станом на час призначення пенсії) виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, з 01.07.2015року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Позивач ОСОБА_1. в судове засідання подав заяву в якій він просить розглянути адміністративний позов без його участі та що свої вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання подала заяву про розгляд справи за відсутності представника , а також письмові заперечення, в якому вказав, що позов відповідачем не визнається і просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1. з підстав, які викладені у запереченнях.

Суд дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1. слід задовольнити частково.

Як встановлено судом позивач перебуває на обліку у відповідача з 07.09.2005 року. Позивач по даний час отримує пенсію за вислугою років обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

30.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування, у відповідності до вимог ч. 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та виплатити йому різницю в пенсії за минулий час, а саме за попередні 12 місяців, в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Згідно відповіді управління Пенсійного Фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі № 634/М -01 від 16.01.2016 року вбачається, що підстав проводити перерахунок пенсії позивача у зв'язку з підвищенням заробітної плати та встановлювати надбавки на утримання непрацездатних членів сім'ї до пенсії за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» за зверненнями, що надійшли після 01.06.2015 року не має, так як до 1.06.2015 року закони щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах не прийняті і згідно пункту 5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Пенсійного забезпечення» (№213 -V111), з 1.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру»

Відповідно до довідки № 18/296 від 14.12.2015 року, виданої прокуратурою Волинської області, ОСОБА_1. працював в прокуратурі Волинської області на посаді прокурора Луцького району. Його заробітна плата станом на 14.12.2015 року, складається з наступних складових: основний оклад 2 600,00 грн., класний чин - 135,00 гр., вислуга років 1094,00 грн., (інші виплати, які передбаченні чинним законодавством: з 04.07.2012 р. по 30.11.2015 р. - 384454,99 х 1,23 = 472879,64 грн., всього: 2600 + 135 + 1094 + 11677,25 =15506,25 грн.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, встановлено приписами ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, саме з урахуванням цієї норми позивачу у 2005 році було призначено пенсію за вислугою років в розмірі 80 % середньомісячного заробітку. В подальшому позивачу призначено пенсію за вислугою років в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Законом №3668- VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права з 90% на 80%.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668- VI прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, внесено зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія прокурорам призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668- VI, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166- VIІ втратили чинність положення ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, щодо призначення пенсії прокурорам в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законів №3668- VI та № 1166-VI не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668- VI та Законом № 1166- VIІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13.

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України, оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів скасовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку її пенсії за вислугою років є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону.

Отже, враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що враховуючи вимоги ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме механізму обчислення пенсії за вислугу років, відповідно до якого стажу 16 років 1 місяць 14 днів в органах прокуратури відповідає 90% відсотків від суми місячного заробітку.

Відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткового мінімуму, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позовна вимога про перерахування пенсії без обмеження її максимального розміру, задоволенню не підлягає, оскільки позивачу ще не перераховано вказану пенсію відповідно до довідки прокуратури Волинської області № 18/296 від 14.12.2015 року, а тому вказана вимога є передчасною і до задоволення не підлягає.

Крім того, з якого часу необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Як, випливає з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою 30.12.2015 року про перерахунок пенсії і долучив довідку прокуратури Волинської області № 18/296 від 14.12 2015 року, інших довідок про підвищення заробітної плати за попередні періоди позивач не надав, а тому перерахунок пенсії необхідно здійснити з 01.01.2016 року.

Посилання позивача в заяві про перерахунок пенсії від 30.12.2015 року на ту обставину, що 14.10.2014року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-УП, який набрав чинності з 15.07.2015р., яким встановлено новий розмір заробітної плати прокурорів і зокрема - посадовий оклад керівника місцевої прокуратури - 1,5 посадового окладу місцевої прокуратури (тобто 15 мінімальних заробітних плат), а також встановлена щомісячна надбавка за вислугу років - у розмірі 40 відсотків посадового окладу (стаж роботи понад 25 років) судом відхиляється, оскільки відповідно до наданої довідки Прокуратурою Волинської області №18/296 станом на 14.12.2015 року заробітна плата прокурорів не відповідає тим розмірам на які посилається позивач, і визначена постановою Кабінету Міністрів України.

Тому перерахунок пенсії повинен проводитись із заробітної плати яка зазаначена у довідці Прокуратури Волинської області № 18/296 від 14.12.2015 року та яку позивач долучив до своєї заяви про перерахунок пенсії від 30.12.2015 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років та зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивачу за вислугою років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789- ХІІ ( у редакції, що діяла станом на 07.09.2005 року) в розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області № №18/296 від 14.12.2015 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 1.01.2016 року.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.58 ч.1 Конституції України, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 1789 -Х11, що діяла станом 07.09.2005 року, Закону України «Про прокуратуру» №1697-УП, який набрав чинності з 15.07.2015р., Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII, Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, Закону України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668- VI , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі про відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 1789 -Х11, що діяла станом 07.09.2005 року) та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України № 1789- Х11, що діяла станом на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеного в довідці прокуратури Волинської області №18/296 від 14.12.2015, з 01.01.2016 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.01.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:М. Г. Миронюк