Справа № 142/427/15-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2016 р. м. Київ К/800/40434/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів Тракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 24 червня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипнікова Романа Володимировича про визнання дій та рішення неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом до заступника начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипнікова Р.В. про визнання незаконними дій та постанови від 10 квітня 2012 року, скасування зазначеної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 24 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та постанову заступника начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипнікова Р.В. від 10 квітня 2012 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та скасовано зазначену постанову. Справу відносно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП направлено на новий розгляд до Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції в частині направлення справи відносно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП на новий розгляд до Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою дільничного інспектора міліції Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області Тімофєєва С.В. від 1 липня 2011 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. 00 коп. Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 5 серпня 2011 року зазначену постанову скасовано, а справу відносно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП надіслано на новий розгляд до Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

10 квітня 2012 року заступником начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипніковим Р.В. прийнято постанову про закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 178 КУпАП згідно ст. 38 КУпАП у зв'язку із закінченням встановленого законодавством терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки відповідач позбавив позивача права захищати свої інтереси при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін в частині визнання протиправними дій та постанови заступника начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипнікова Р.В. від 10 квітня 2012 року та скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині направлення справи на новий розгляд до Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, суд апеляційної інстанції виходив з того, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, ст. 162 цього Кодексу, не передбачено таке повноваження суду при вирішенні справи як направлення справи на новий розгляд до органів внутрішніх справ.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ч. 7). Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову (ч. 8).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Статтею 162 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Проте, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції вищенаведених вимог законів не врахував та помилково виходив з того, що суд при розгляді такої категорії справ не має повноваження по направленню справи на новий розгляд до органів внутрішніх справ. Крім того, судом апеляційної інтонації не враховано, що оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення відбувається у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

До того ж, скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині направлення справи на новий розгляд до Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, суд апеляційної інстанції фактично не вирішив спору по суті, та всупереч вимог ст.ст. 76, 86 КАС України не перевірив належним чином доводів позивача, що визнання протиправними дій та постанови заступника начальника Піщанського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області по громадській безпеці Скрипнікова Р.В. від 10 квітня 2012 року та скасування зазначеної постанови не забезпечує в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, та що за таких обставин суд апеляційної інстанції мав би закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, коли суд апеляційної інстанції неповно з'ясував обставини справи, тобто порушив норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції в силу ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, постанова суду апеляційної інстанції не може залишатися без змін і підлягає скасуванню на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк