Справа № 815/709/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/709/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - Ізмаїльська ОДПІ ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 17.12.2015 року № 32159-17/Б.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2015 року він отримав податкове повідомлення-рішення від 17.12.2015 року № 32159-17/Б, згідно якого йому на підставі п/п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, та відповідно до п/п 267.6.2 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., та запропоновано протягом 60 днів з моменту отримання цього повідомлення-рішення сплатити вказану суму на рахунок Управління державного казначейської служби України в Одеській області.

На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, позивачем при купівлі автомобілю в 2012 році були сплачені усі податки та збори, що необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу; по-друге відповідачем прийнято рішення всупереч вимогам чинного законодавства після 01.07.2015 року; по-третє, новий податок не може бути визнаний обов'язком до сплати, оскільки місцева рада не приймала і офіційно не оприлюднювала до 15 липня минулого 2014 року рішення про встановлення такого податку як транспортний податок.

Відповідач надав до суду заперечення до адміністративного позову (а.с.20-21), в яких зазначив, що підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового Кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. За положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Згідно пункту 267.4 статті 267 Податкового Кодексу України ставка податку - встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Таким чином, на думку відповідача, позивач повинен сплатити транспортний податок, оскільки є власником легкового автомобіля «RANGE ROVER» універсал, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'ємом двигуна 4398 куб.см., що підпадає під критерії визначені пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового Кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлявся про час, місце та дату судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є власником легкового автомобілю RANGE ROVER Універсал, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'ємом двигуна 4398 куб.см. (а.с.13).

17 грудня 2015 року Ізмаїльською ОДПІ ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 32159-17/Б, яким позивачу згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. (а.с. 11).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС № 32159-17/Б від 17.12.2015 року, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-УІІІ від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок з громадян України.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до пунктів 14.1.124, 14.1.163, 14.1.220, 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються у такому значенні: новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію; перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше; рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік).

Відповідно до п.267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів. Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 р.

Підпунктом 267.6.1. п. 267.6 ст. 267 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.п.267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України).

Як вже було зазначено судом, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є власником легкового автомобілю RANGE ROVER Універсал, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'ємом двигуна 4398 куб.см. (а.с.13).

Суд наголошує, що згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що під вказані критерії підпадає автомобіль марки RANGE ROVER Універсал, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'ємом двигуна 4398 куб.см., власником якого є ОСОБА_2

Суд критично оцінює посилання позивача як на підставу для звільнення його від транспортного податку те, що ним було сплачено ряд інших податків та зборів оскільки зазначені позивачем податки не стосуються транспортного податку, передбаченого ст. 267 ПК України.

Відносно посилання позивача на те, що місцева рада не приймала рішення про встановлення такого податку як транспортний податок, суд зазначає, що вказаний податок чітко передбачений ПК України. Відтак, рішення органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платниками сплачувати податки та збори, оскільки такі прямо закріплені законодавцем нормами ПК України.

У своєму рішенні від 14.10.2010 р. прийнятому в справі «Щокін проти України» (заяви N 23759/03 та N 37943/06) Європейський Суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, у другому реченні першого пункту йде мова про те, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів» (п. 50).

Тому, введення нового виду податку «транспортного податку» на підставі Закону № 71-VIII та встановлення чітких правил його сплати, слід вважати «законним втручанням» держави у мирне володіння майном особи та узгоджується із практикою Європейський Суд з прав людини.

Доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв'язку з порушення відповідачем строків його прийняття, суд зазначає, що згідно листа Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС від 23.12.2015 року № 9635/А/15-02-17 податкове повідомлення-рішення про сплату транспортного податку Ізмаїльською ОДПІ ГУ ДФС прийнято 10.06.2015 року за № 412-17, однак вказане рішення за результатами адміністративного оскарження було скасоване та позивачу направлено нове рішення податкове повідомлення-рішення від 17.12.2015 року № 32159-17/Б (а.с.12).

Відтак, податковим органом вперше податкове повідомлення-рішення про сплату транспортного податку відносно ОСОБА_2 було прийнято до 01.07.2015 року.

Оскаржуване ж рішення прийнято за результатами розгляду скарги платника податків 17.12.2015 року, що не звільняє позивача від сплати транспортного податку, не змінює для позивача його законних прав та обов'язків, адже перебіг строку для сплати податку так і для оскарження такого рішення, починається з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень, за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті, під критерії чого підпадає автомобіль позивача, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

В силу ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку всім наданим сторонами на час розгляду справи доказам; суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76,79,86, 158-163,КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 17.12.2015 року № 32159-17/Б - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 04.03.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 17.12.2015 року № 32159-17/Б - відмовити.

04 березня 2016 року.