Справа № 759/10319/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ К/800/49547/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконною постанову Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві) від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27878184 та скасувати її; зобов'язати ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження ВП №27878184 з метою повного виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року у справі №2-а-487-1/09 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Святошинському районі м. Києва щодо визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконною постанову ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП №2788184 та скасовано її. Зобов'язано ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження ВП №2778184.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судами встановлено, що постановою Святошинського районного суду м.Києва від 15 червня 2009 року у справі №2а-287-1/09 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Святошинському районі м.Києва про визнання протиправної відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено. Зобов'язано УПФУ в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю 75 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру втановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2009 року, за виключенням проведених виплат.

25 липня 2011 року винесено постанову головного державного ВПВР ВДВС ГУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП №27878184 з виконання зобов'язано боржника добровільно виконати постанову суду у строк до 31 липня 2011 року.

Ухвалою Святошинського райсуду м.Києва від 10 жовтня 2013 року у справі №2а-487-1/09 задоволено заяви ОСОБА_2 та УПФУ в Святошинському районі м.Києва про роз'яснення постанови Cвятошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року. Роз'яснено постанову Свтошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року та зазначено, що «виплати ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії з 1 січня 2009 року повинні здійснюватись відповідно до статей 49, 50, 67, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ), з урахуванням підвищення мінімального розміру пенсії, який змінювався щороку згідно «Законів Про Державний бюджет».

Постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС України від 20 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП №39423783 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2013 року №54552/09. Відповідно до вказаного рішення виконанню також підлягає рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року у справі №2а-487-1/09

В рамках виконання рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2013 року у справі №54552/09 та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року позивачу проведено виплату в розмірі 131458 грн 59 коп, що підтверджується платіжним дорученням від 20 червня 2014 року №4202. Позивач підтвердив отримання зазначеної суми.

12 грудня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №27878184 на підставі пункту 12 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, постановою від 12 грудня 2014 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві винесено постанову про виправлення помилки у постанові про закінчення виконавчого провадження щодо обґрунтування підстави для його закінчення та викладено описову частину постанови в наступній редакції: «УПФУ в Святошинському районі м. Києва на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року у справі №2а-487-1/2009 здійснено перерахунок пенсії, загальна сума до виплати становить 131 458 грн 59 коп. ВПВР ДВС України в ході виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хворостяной та інші проти України» здійснено виплату коштів у розмірі 131 458 грн 59 коп, що нараховані УПФУ в Святошинському районі м. Києва на виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва по справі №2а-487-1, що підтверджується платіжним дорученням №4202 від 20 червня 2014 року».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року у справі №2а-487-1/2009 не визначено граничний термін здійснення перерахунку та виплати позивачу основної та додаткової пенсій за статтями 49, 50, 54, 67 Закону №796-ХІІ, а тільки зазначено період, з якого слід здійснювати нарахування та виплату, тому відповідач передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 грудня 2014 року ВП №27878184 державним виконавцем встановлено фактичне виконання рішення суду згідно з виконавчим документом, оскільки положення статей 49, 50, 54, 67 Закону України №796-ХІІ підлягають застосуванню лише до 23 липня 2011 року.

В силу пункту 12 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі, якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (далі - Закон №3491-VI) Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року №2857-VІ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, цим Законом визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон №3491-VI, то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

На виконання вимог пункту 7 Закону №3491-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, встановлено в абсолютних сумах. Ця постанова набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Таким чином, з 23 липня 2011 року чинним законодавством встановлено інші, ніж передбачені статтями 49, 50, 54, 67 Закону №796-XII, розміри державної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 2 червня 2015 року (справа №21-317а15).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб