Справа № 757/44063/15-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року cуддя Печерського районного суду Цокол Л.І. розглянувши в скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в особі свого представника ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України і просить зобов'язати відповідача передати її заяву до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України для подальшого поновлення їй пенсії. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що в порушення норм чинного та міжнародного законодавства, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідачем не вжито заходів для реалізації позивачем права на поновлення та виплату пенсії.

Відповідач Пенсійний фонд України подав до суду свої письмові заперечення, згідно яких вважав вимоги позивача про зобов'язанні відповідача визначити уповноважений орган, якому передати її заяву про поновлення пенсії, такими, що не ґрунтуються на чинному пенсійному законодавстві. Заперечення ґрунтуються на наступному . Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення № 280).

Згідно з п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058) поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Порядок поновлення виплати раніше призначеної пенсії з 07 січня 2006 регулюється постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за № 1566/11846 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 22-1).

Згідно пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів. Як передбачено пунктом 4.1 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про відновлення виплати раніше призначеної пенсії лише при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2 до Порядку № 22-1) та за наявності в неї всіх необхідних документів.

Як зазначила Позивачка у своєму позові, вона перебувала як одержувач пенсії на обліку у Жовтневому районному управлінні соціального захисту м. Луганськаа, а в 1997 році виїхала за кордон на постійне місце проживання.

Функції з призначення та виплати пенсії у Луганській області з 2002 року передані органами праці та соціального захисту органам Пенсійного фонду України на підставі постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 11 квітня 2002 року № 497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду".

Відповідно до п.5 вказаної постанови, Міністерство праці та соціальної політики забезпечує проведення органами праці та соціального захисту населення інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і здійснює їх передачу органам Пенсійного фонду України.

Згідно з абз. 9 пп.1 п.2 Порядку передачі функцій з призначення і виплати пенсій органами праці та соціального захисту населення органам Пенсійного фонду у Вінницькій, Волинській, Житомирській, Запорізькій, Івано-Франківській, Кіровоградській, Луганській, Одеській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Черкаській, Чернівецькій, Чернігівській областях та м. Севастополі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 497, органи праці та соціального захисту населення передають за актом приймання-передачі архівні пенсійні справи, закриті протягом трьох останніх років.

Відтак, архівна справа Позивачки, закрита у 1997 році, до управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі Луганської області не передавалась.

Отже, на обліку, як одержувач пенсії, в органах Пенсійного фонду України в Луганській області Позивачка не перебуває.

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, лише організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

Пп. 7, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 за № 41/26486, визначено, що призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, забезпечуюють їх своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату саме управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах.

Як передбачено п. 1.5 Порядку № 22-1, поновлення пенсії здійснюється територіальними управліннями Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку пенсіонера.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, повноваження Пенсійного фонду України щодо визначення уповноваженого органу, якому необхідно передати на розгляд заяву про поновлення пенсії Позивачці, національним законодавством у сфері пенсійного забезпечення не встановлено.

Суд вивчивши надані позивачем в особі представника адміністративний позов з доданими до нього документами, письмові заперечення відповідача, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 (далі - позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1997 році виїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, де була прийнята на консульський облік у відділі посольства України. При цьому у 1997 році позивачу у Жовтневому році м. Луганська була призначена пенсія за віком.

19 серпня 2015 року позивач звернулась до ПФУ із заявою про направлення її заяви про поновлення пенсії до відповідного органу ПФУ за належністю, оскільки поштове сполучення з м. Луганськ відсутнє, та вказана території не підконтрольна Україні.

15 вересня 2015 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні вказаних заходів, вказуючи на те, що в органах ПФУ відсутні матеріали пенсійної справи позивача.

Вирішуючи вказане спірне питання слід виходити з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, нормами Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР ), «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У ч.3 ст.7 Закону №393/96-ВР визначено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Ст.92 Закону №1788-XII передбачено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Виключення з даного правила встановлено тільки для пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. У статті 51 вказаного закону передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07.10.2009 року №25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону №1382-IV, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що кожна особа, яка здобула право на пенсію шляхом здійснення трудової діяльності в Україні протягом певного періоду часу, сплачуючи при цьому зі свого доходу внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, набуває право на пенсію не залежно від її місця проживання.

Як встановлено під час судового розгляду функції з призначення і виплати пенсії, зокрема в Луганській області передані до органів Пенсійного фонду України з квітня 2002 року відповідно до постанови КМ України від 11.04.2002р. №497. Отже поновлення виплати пенсії є утрудненим виходячи, як зазначає відповідач, відсутності матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

В рішенні Конституційного Суду України 07.10.2009 року №25-рп/2009 мова йде про право громадян на одержання вже призначеної їм пенсії.

Більш того, вирішення питання про наявність права особи на призначення пенсійних виплат, визначення їх розміру, здійснення нарахування та виплати пенсії, з урахуванням положень Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, належить виключно до дискреційних повноважень відповідних територіальних управлінь Пенсійного фонду.

При цьому, дискреційними повноваженнями є сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Разом з тим, жодним територіальним управлінням ПФУ не приймалося будь-яких рішень щодо наявності/відсутності підстав для призначення позивачу пенсії за віком на території України, а отже належним суб'єктом влади не були реалізовані його дискреційні повноваження та, відповідно, не порушувалися права, свободи та інтереси позивача.

Так, з вищенаведених правових норм вбачається, що Пенсійний фонд України при отриманні звернення особи, в якому ставиться питання, що повинно вирішуватися відповідним територіальним управлінням, зобов'язаний направити таке звернення за належністю в порядку та в межах строків, установлених законодавством, зокрема, ч.3 ст.7 Закону №393/96-ВР.

В даному випадку суд виходить з того, що відповідач як центральний орган має вирішити поставлене питання з урахуванням змін які відбулись в 2002 році в пенсійному законодавстві, з метою належного розгляду звернення позивача шляхом подальшого поновлення або призначення пенсії.

З огляду на це, суд вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача, яким у порушення вимог ч.2 ст.19 конституції України та ч.3 ст.7 Закону №393/96-ВР, не було направлено заяву позивача про поновлення виплати їй пенсії за належністю, що обумовлює необхідність задоволення позовної вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 9,11, 69-71,86,97, 158-163,167,171,183 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не передання уповноваженому територіальному органу Пенсійного фонду України заяви ОСОБА_1 про поновлення їй пенсії.

Зобов'язати Пенсійний фонд України передати заяву ОСОБА_1 до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України для подальшого поновлення , а у разі неможливості призначення, їй пенсії. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.