Справа № 816/100/16
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/100/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - Пащенко О.І.,

представника відповідача - Курила В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2016 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" (надалі - ТОВ "ЛІДЕР СНЕК", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач ) про скасування податкових повідомлень - рішень від 18 серпня 2015 року № /99, № /100.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що єдиною підставою для висновку про неправомірне включення ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" до складу податкового кредиту з ПДВ суми в розмірі 940 003,33 грн та зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 120 298,33 грн по взаємовідносинах з ПП "Орім" () є отримання Кременчуцькою ОДПІ податкової інформації № 170/10-13-22-05/39355541 від 18.03.2015 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ПП "Орім" () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.09.2014 по 31.01.2015 років. Крім того позивач зазначає, що взаємовідносини між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ПП "Орім" мають реальній характер та підтверджені всіма необхідними первинними документами.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала адміністративний позов та просила задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відмовити у його задоволені повністю.

У письмових запереченнях наданих суду, відповідач зазначає, що акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) були підписані працівником ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" ОСОБА_4 Жодного документального підтвердження (наказ про відрядження, тощо) перебування даного працівника за адресою: АДРЕСА_1 до перевірки надано не було. Крім того до перевірки не надано анкет, згідно яких фактично і були зроблені висновки звітів про проведене маркетингове дослідження. Враховуючи віддаленість магазинів у яких проводилося анкетування, незначний штат працівників ПП "Орім" (11 працівників), відсутність майна, транспортних засобів (згідно ф.1 "Баланс" за 2014 рік - основні засоби відсутні), перевіркою встановлено нереальність проведення господарських відносин між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ПП "Орім" по придбанню маркетингових послуг у жовтні-листопаді 2014 року. Також, ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" до перевірки не надано: наказ на проведення дослідження в якому потрібно було обґрунтувати необхідність проведення таких маркетингових досліджень (наприклад, у зв'язку з виходом на ринок нового виду продукції), зазначивши період їх проведення, територію, назву виду продукції, категорію потенційних споживачів (Роз'яснення Міністерства доходів і зборів України від 01.07.2013 Практика застосування норм Податкового кодексу України: останні зміни) та плану маркетингових заходів, тощо.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" () зареєстроване в якості юридичної особи, перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість (т. 1, а.с. 235-237).

Працівниками Кременчуцької ОДПІ на підставі направлення №4/16-03-22-05 від 17.07.2015 та наказу № 24 від 17.07.2015, виданого Кременчуцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області, відповідно пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" () з питань взаємовідносин з ПП "Орім" () за жовтень-листопад 2014 року та правомірність відображення їх в податковій звітності.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 31.07.2015 №5/16-03-22-05/36410581, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 198.1, пункту 198.4, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого платником занижено податок на додану вартість на загальну суму 940 003,33 грн за листопад 2014 року та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 120 298,33 грн за грудень 2014 року (т. 1, а.с. 15-27, т. 3, а.с. 28).

На підставі акта перевірки від 31.07.2015 №5/16-03-22-05/36410581 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.08. 2015 року:

№ /99, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 1 410 005 грн, в тому числі 940 033,33 грн - за основним платежем та 470 001,67 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а.с. 43);

№ /100, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 120 298,33 грн (т. 1, а.с. 45).

Позивач донараховані податкові зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції не сплатив, а податкові повідомлення-рішення про їх застосування оскаржив в адміністративному порядку.

За результатами процедури адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень вищі контролюючі органи залишили скарги ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" без задоволення, податкові повідомлення-рішення від 18.08.2015 року № /99 та № /100 - без змін.

Позивач, вважаючи висновки викладені в акті перевірки від 31.07.2015 №5/16-03-22-05/36410581 упередженими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, не погоджуючись із правомірністю прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскаржив їх до суду.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Надаючи оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2015 року № /99 та № /100, суд виходить з наступного.

Як слідує зі змісту акта перевірки від 31.07.2015 № 5/16-03-22-05/36410581, висновок про заниження ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" податку на додану вартість та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду по взаємовідносинах з ПП "Орім", відповідач обґрунтовує наявністю у своєму розпорядженні податкової інформації №170/10-13-22-05/39355541від 18.03.2015 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ПП "Орім" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.09.2014 по 31.01.2015.

Судом встановлено, що між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ПП "Орім" укладено договір про надання маркетингових послуг №172 від 01.09.2014 (т. 1, а.с. 85-88). За умовами цього договору ПП "Орім" (Виконавець) зобов'язується надати ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" (Замовник) послуги, а Замовник зобов'язується прийняти належно надані Виконавцем послуги і оплатити їх на умовах і в порядку, вказаному в цьому договорі. Перелік та види послуг, які Виконавець надає Замовнику, вказані в Додатку № 1 до договору, який є невід'ємною його частиною.

Після завершення надання, передбачених даним Договором, щомісячних послуг Виконавець передає Замовникові Акти здачі-прийняття наданих послуг у двох екземплярах, підписані уповноваженою особою Виконавця та скріплені його печаткою. Для отримання актів здачі-прийняття наданих послуг Замовник зобов'язаний в строк з 12-го по 15-те число (включно) місяця, що настає за звітним, забезпечити явку свого уповноваженого представника за адресою: АДРЕСА_1. Уповноважений представник Замовника зобов'язаний мати при собі оригінал довіреності Замовника, що підтверджує його повноваження для отримання від Виконавця актів здачі-прийняття наданих послуг, також зобов'язаний надати Виконавцю копію даної довіреності.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє на протязі 12 місяців.

На виконання умов даного договору сторонами складено акти здачі - прийняття робіт (послуг) від 30.11.2014 № 005209 (т. 1, а.с. 93), згідно якого Виконавець надав, а Замовник отримав маркетингові послуги у повній відповідності до додатків до договору № 172 від 01.09.2014 (т. 1, а.с. 89-90) вартістю 721 790,00 грн, в т.ч. ПДВ 120 298,33 грн та від 01.10.2014 вартістю 5 640 020,00 грн, в т.ч. ПДВ 940 003,33 грн.

ПП "Орім" виписано податкові накладні № 336 від 31.10.2014 та № 919 від 30.11.2014 на вартість маркетингових послуг, на підставі яких позивачем і було включено ПДВ в розмірі 1 060 301,66 грн до складу податкового кредиту, в т.ч.: у листопаді 2014 року суму 940 003,33 грн та грудні 2014 року суму 120 298,33 грн.

На підтвердження реальності здійснення зазначених господарських операцій за вказаним договором позивачем надані до суду наступні документи: податкові накладні (т. 2, а.с. 197-198); платіжні доручення (т. 2, а.с. 199-211); акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) з додатками (т. 1, а.с. 93-101, 125-164); звіти (т. 1, а.с. 102-124, 165-250, т. 2, а.с. 1-191).

Оплата за надані послуги не заперечується відповідачем про, що зазначено в акті перевірки та підтверджено платіжними дорученнями № 1444 від 09.12.2014 на суму 670 000,00 грн, № 1445 від 09.12.2014 на суму 330 000,00 грн, № 6963 від 09.12.2014 на суму 2 000 000,00 грн, №6967 від 10.12.2014 на суму 1 000 000,00 грн, № 1453 від 11.12.2014 на суму 90 000,00 грн, № 6970 від 11.12.2014 на суму 410 000,00 грн, № 6975 від 11.12.2014 на суму 1 140 020,00 грн, № 7206 від 30.12.2014 на суму 721 790,00 грн.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що формування позивачем податкового кредиту здійснено на підставі виписаних його контрагентами податкових накладних.

Дослідивши зазначені документи судом встановлено, що усі податкові накладні оформлені належним чином та містять усі обов'язкові реквізити, будь-яких порушень щодо оформлення вказаних документів судом не встановлено.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Факту визнання недійсними або анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість контрагента позивача на момент здійснення господарської операції судом не встановлено.

Отже, в ході судового розгляду доведено, що позивачем правомірно, на підставі належним чином оформлених податкових накладних включено до складу свого податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів.

Крім того, суд вважає безпідставними вмотивування відповідачем правомірності спірних податкових повідомлень-рішень висновками, викладеними у податковій інформації № 170/10-13-22-05/39355541 від 18.03.2015 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ПП "Орім" () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.09.2014 по 31.01.2015.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що посилання контролюючих органів на обставини, встановлені в ході проведених ними перевірок контрагентів позивача, є такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки чинним законодавством України господарюючий суб'єкт не обтяжений обов'язком щоразу здійснювати перевірку своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого обов'язку зі сплати податку, або не знаходиться за місцем державної реєстрації, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме відносно цієї особи. Чинне податкове законодавство не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від правильності податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від стану розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Водночас, сам по собі акт перевірки, в тому числі його висновки або податкова інформація є суб'єктивним судженням фахівців контролюючого органа. В ході розгляду справи відповідачем не надано суду доказів прийняття за висновками податкової інформації № 170/10-13-22-05/39355541 від 18.03.2015 податкових повідомлень-рішень, в тому числі щодо нарахування контрагенту позивача сум податків за наслідками здійснення господарських операцій з позивачем у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає висновки відповідача про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість в охопленому перевіркою періоді - безпідставним.

Посилання відповідача, що до перевірки не були надані документи, які є підставою визначення витрат, а саме: наказ на проведення дослідження; план маркетингових заходів; тощо, суд не бере до уваги оскільки, головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв'язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пункту138.2 статті 138 цього Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, установлених розділом II Кодексу.

Підпунктом "г" підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу передбачено, що до складу інших витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, включаються витрати на збут, зокрема витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (пункту138.5 статті 138 Податкового кодексу).

Крім того у Роз'ясненні Міністерства доходів і зборів України від 01.07.2013 "Практика застосування норм Податкового кодексу України: останні зміни" на яке відповідач посилається зазначено, що підтвердженням зв'язку витрат на маркетингові послуги з господарською діяльністю суб'єкта господарювання можуть бути такі документи:

наказ по підприємству, в якому потрібно обґрунтувати необхідність проведення таких маркетингових досліджень (наприклад, у зв'язку з виходом на ринок нового виду продукції), зазначивши період їх проведення, територію, назву виду продукції, категорію потенційних споживачів тощо. Водночас разом з наказом можна розробити план заходів з розповсюдження такого виду продукції, в якому передбачити укладення договору на проведення маркетингових досліджень;

договір на проведення маркетингових досліджень, оформлений відповідно до вимог чинного законодавства. У розділі "Предмет договору" потрібно зазначити конкретний вид маркетингових досліджень, мету їх проведення, регіон тощо. При цьому в такому договорі потрібно зазначити напрями та об'єкти маркетингових досліджень, зокрема:

дослідження попиту на дану продукцію і відомостей про можливих споживачів;

вивчення потенційних можливостей здійснення операцій з купівлі-продажу об'єкта маркетингових досліджень на певній території, дослідження необхідного обсягу продажу і пошук покупців, вивчення потреб та ефективності проведення рекламної кампанії щодо даної продукції.

Водночас у договорі слід передбачити умову про те, що результат маркетингових досліджень оформляється актом приймання-передачі послуг та письмовим звітом.

Підтвердженням фактичного отримання маркетингових послуг можуть бути, зокрема, але не виключно, такі документи:

акт приймання-передачі послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг;

звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику.

Акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов'язкові реквізити первинних документів, передбачені пунктом 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік", а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції.

Розділ акта приймання-передачі послуг, у якому викладено суть господарської операції, має за змістом відповідати даним договору на надання маркетингових послуг і даним звіту про проведені маркетингові дослідження.

Крім того, в актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.

У звіті про проведення маркетингових досліджень повинна міститися інформація про:

аналіз конкуренції між найбільшими виробниками на оптовому та роздрібному ринках продажу і оцінку рівня конкуренції;

основні тенденції розвитку ринку, динаміку зміни цін, асортимент продукції (товару);

політику ціноутворення, аналіз імпорту й експорту продукції (товарів) та їх вплив на ринок;

потенційних споживачів і кількісні показники (місткість ринку) планованого продажу;

прогнозний план продажу;

оцінку ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту;

прогнозний рівень рентабельності, термін окупності проекту;

висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.

Як, вбачається з матеріалів справи позивачем дотримані вимоги Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік" при укладанні договору про надання маркетингових послуг, тобто між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ПП "Орім" укладено договір про надання маркетингових послуг, виконання цього договору підтверджено актами здачі - приймання робіт (надання послуг) та звітами.

Посилання відповідача на відсутність документального підтвердження перебування ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, для підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) суд теж не бере до уваги, оскільки відповідно до статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; та інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Як зазначено у адміністративному позові документи на підтвердження перебування ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, для підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не були витребувані контролюючим органом під час перевірки.

Також позивачем у адміністративному позову зазначено, що відповідно до посадової інструкції виконавчого директора ОСОБА_4, його завданнями та обов'язками є: "Систематично відвідує підпорядковані території з метою встановлення партнерських відносин, погодження стратегії співпраці та укладання угод з партнерами з урахуванням стратегічних цілей підприємства" (п. 2.11). Також в правах директора виконавчого зазначено наступне: "Підписувати договори, угоди та інші документи, що підтверджують виконання даних договорів та угод" (т. 2, а.с. 224-226).

Суд зазначає, що у відповідності до вищевикладеного, підписання актів здачі-приймання наданих послуг та отримання звітів у м. Дніпропетровську директором виконавчим ОСОБА_4 є безпосереднім його обов'язком, передбаченим посадовою інструкцією, та не потребує направлення на відрядження та видання відповідного наказу.

Твердження відповідача про те, що перевіркою встановлено недоцільність придбання маркетингових послуг у ПП "Орім" у зв'язку із наявністю у позивача маркетингового відділу спростовані позивачем, оскільки маркетинговий відділ ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" складається з трьох маркетологів, до посадових обов'язків яких не входять функції по визначенню залишків продукції в магазинах, визначення об'ємів та динаміки продажу товарів у торгівельних точках, що підтверджено їх посадовими інструкціями (т. 2, а.с. 215-223).

Відносно зазначення того, що ПП "Орім" проводило маркетингові дослідження на базі магазинів ТОВ "АТБ-Маркет", та того, що згідно "Реєстру податкових накладних" встановлено, що згідно податкових накладних № 482 від 07.11.2014 року на суму 100 170,00 грн, № 405 від 01.12.2014 на суму 100 170,00 грн ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" придбавала рекламні послуги безпосередньо у ТОВ "АТБ-Маркет" суд зазначає, що ТОВ "АТБ-Маркет" надавало ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" рекламні послуги (розміщення рекламних зображень в торгівельних точках), а не маркетингові послуги як це зазначено в Акті, що підтверджено договором про надання послуг по розміщенню реклами № 27/10 від 27.10.2014 p., який укладений між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ТОВ "АТБ-Маркет", додатком № 1 від 01.11.2014. до даного договору, податковими накладними № 405 від 01.12.2014 та № 482 від 07.11.2014 (т. 2, а.с. 227-234).

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даному випадку позивач довів суду, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від від 18 серпня 2015 року № /99, № /100.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 22954 (двадцять дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 55 (п'ятдесят п'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 09 березня 2016 року.

Суддя С.А. Іваненко