Справа № 22-ц-1372/11
Суддя: Матвієнко Ю. О.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Коцюрби О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, третя особа Всеукраїнський професійної реабілітації інвалідів про зобовязання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати працюючому у зоні посиленого радіологічного контролю, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Вишгородської РДА Київської області про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити на її користь щомісячну грошову доплату до пенсії як працюючому пенсіонеру на підприємстві, що розташоване в зоні посиленого радіоекологічного контролю - КПЖ і КГ Вишгородської міської ради в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період 1999-2008 року в сумі 26661, 35 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано УПСЗН Вишгородської РДА Київської області нарахувати ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячної доплати працюючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з березня 2005 року по червень 2006 рік 3599 грн. 26 коп. - з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожний місяць.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПСЗН Вишгородської РДА Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка працює у КПЖ і КГ Вишгородської міської ради, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Позивачка перебуває на обліку в УПСЗН Вишгородської РДА як працюючий пенсіонер в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй оплата праці має додатково підвищуватися на 25 % від суми мінімальної заробітної плати. Однак відповідачем така доплата здійснювалась позивачці у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала доплату значно нижчу, ніж це передбачено ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Відповідно до п. 28 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2008 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 22.05. 2008 року за № 10 - рп вище вказані положення визнано неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про проведення перерахунку та виплат працюючій позивачці за період з березня 2005 року по червень 2006 рік 3599 грн. 26 коп. - з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожний місяць, оскільки суд залишив поза увагою, що ОСОБА_1, звернувшись з позовом у березні 2009 року (згідно реєстраційного штампу на позовній заяві а.с. 1),

Враховуюче вищезазначене позивач ОСОБА_1 пропустила річний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2009 рокускасувати. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, третя особа Всеукраїнський професійної реабілітації інвалідів про зобовязання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати працюючому у зоні посиленого радіологічного контролю відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді