Справа № 815/6158/15
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6158/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2015 року №, №, №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.07.2015 року №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в ході проведеної документальної планової перевірки за результатом якої Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складений акт перевірки від 01.07.2015 року № 99/15-24-22/34490471, податковий орган необґрунтовано дійшов висновку про порушення підприємством п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2014 року та п. 288.1, 288.2, 288.3 ст. 288 ПК України та п. 286.2 ст. 286 ПК України в результаті чого занижено суму орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, в тому числі: за період з 15.09.2014 року по 31.12.2014 року. Позивач зазначає, що в ході перевірки надавались усі первинні фінансово-господарські документи, які підтверджують правильність ведення податкового та бухгалтерського обліку підприємством: договори з доповненнями; видаткові накладні, акти виконаних робіт; податкові накладні; платіжні доручення; ТТН, тощо. Також позивач вказує на те, що будь-які негативні рішення щодо контрагентів позивача з боку судових органів - відсутні, як і відсутні будь-які докази узгодженості дій позивача з постачальниками, які є нібито недобросовісними, з метою незаконного отримання податкових вигод або обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань.

Також позивач вважає, що відповідач без всебічного розгляду первинної бухгалтерської документації, які останньому були надані до перевірки, робить помилкові висновки щодо не підтвердження здійснення операцій по придбанню товару та формування податкових зобов'язань, не досліджуючи взаємовідносини позивача з ТОВ «ЕНОКС», ТОВ «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», ТОВ «АГРОНАТ-ЮГ», ТОВ «Татра-Юг», ТОВ «Персоніос», а лише посилаючись на той факт, що інші податкові інспекції провели податкові перевірки деяких контрагентів або не змогли провести зустрічні звірки контрагентів, доходить до висновку, що цих підстав достатньо, щоб взагалі визнати господарські операції нереальними.

Крім того, позивач зазначає про те, що податковий орган не знайшов жодного порушення податкового законодавства з боку ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», а зроблені помилкові висновки через не підтверджені дані щодо дій інших осіб.

Також, в обґрунтування своєї правової позиції щодо виявлених порушень по взаємовідносинам з контрагентами позивач зазначає, що відповідно до статей 46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність а порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

13.09.2006 року проведено державну реєстрацію ТОВ "БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА" за № 1 001513. ТОВ «УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» перебуває на податковому обліку в Роздільнянській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 11 т.1, а.с. 202 т.3).

Судом встановлено, що фахівцями Роздільнянської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області на підставі направлень від 12.05.2015 року №№ 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, згідно ст. 20, ст. 77, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 95 від 24.04.2015 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА " (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено та підписано акт перевірки від 01.07.2015 року № 99/15-24-22/34490471. (а.с. 15-201 т. 1, 241-248 т. 4).

В акті перевірки від 01.07.2015 року № 99/15-24-22/34490471 зазначено, що в ході проведення перевірки використані наступні матеріали щодо нікчемності вчинених правочинів: акт ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.12.2014 року №2747/15-03/22-02-0304/38759205 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Енокс», , з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року; «Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «Енокс», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.08.2013 року по 07.05.2015 року» ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 25.05.2015 року №4598/7/15-03-22-02-0402; «Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «Улюс», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року» ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 05.01.2015 року №015/7/15-03-22-02-0402/2; акт перевірки Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 04.06.2014 року №736/22-01/03743523 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська нива» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Сільгосп-центр» (), ПрАТ «Креатив» (код за ), ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «Кернел-трейд» (код за ) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року»; акт перевірки Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 19.06.2014 року № 31/15-3/03743523 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання СТОВ «Поліська нива» (код 03743523) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 0.01.2012 року по 27.05.2014 року»; акт перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаїва ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.12.2013 року № 251/1-03-22-08/37758703 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Агронат-юг» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період червень - жовтень 2013 року та акт від 17.01.2014 року №15/14-03-22-08/377587013 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Агронат-Юг» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період листопад - 2013 року; довідку від 29.05.2015 року № 3642/15-53-2205/34507118 ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по ТОВ «Татра-Юг»; податкову інформацію, отриману від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.03.2014 року № 177/26-55-22-07/39382332 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Персоніос».

На підставі цього акту податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення № від 28.07.2015 року, № від 28.07.2015 року, № від 28.07.2015 року. (а.с. 12-14 т.1)

Проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова виїзна перевірка здійснюється, перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 16 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу. Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами. Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

В акті перевірки від 01.07.2015 року № 99/15-24-22/34490471 зазначено, що ТОВ "БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА", в порушення вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

До такого висновку перевіряючі дійшли, використовуючи інформацію отриману від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (довідка від 29.05.2015 року № 3642/15-53-2205/34507118) по ТОВ «Татра-Юг», податкову інформацію, отриману від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.03.2014 року № 177/26-55-22-07/39382332 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Персоніос» та проаналізувавши фінансово-господарську діяльність підприємства, в результаті чого встановили, що податковий кредит сформовано неправомірно та не підтверджено за результатами перевірки.

На підставі зазначеного акту перевірки, Роздільнянською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 28.07.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України, передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.11 ст. 201 ПКУ передбачено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку). У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми. Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року № 996-XIV на даних бухгалтерської звітності базуються фінансова, податкова та інші види звітності.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Підпунктами 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 Положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданого відділом статистики у Роздільнянському районі №02-2/166 від 01.07.2014 року, станом на 01.07.2014 року видами діяльності ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» є виробництво олії та тваринних жирів (КВЕД 10.41); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21); оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (КВЕД 46.33). (т. 3 а.с. 203).

Судом встановлено, що між ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та ВАТ «Роздільнянський елеватор» було укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції (зернові, зернобобові, ефіроолійні та олійні культури) № 5 від 25.06.2013 року, відповідно до умов якого ТОВ «Біоіл Універсал Україна» поставляє зернові культури (соняшник, насіння ріпаку) на зберігання ВАТ «Роздільнянський елеватор», а ВАТ «Роздільнянський елеватор» виконує обов'язки щодо приймання поставленого соняшнику та насіння ріпаку на зберігання, а також надає інші супутні послуги (а.с. 186-191 том 3).

Також, між ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та ВАТ «Роздільнянський елеватор» було укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції (зернові, зернобобові, ефіроолійні та олійні культури) № 14 від 19.08.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Біоіл Універсал Україна» поставляє зернові культури (соняшник) на зберігання ВАТ «Роздільнянський елеватор», а ВАТ «Роздільнянський елеватор» виконує обов'язки щодо приймання поставленого соняшнику та насіння ріпаку на зберігання, а також надає інші супутні послуги (а.с. 192-197 том 3).

У висновку акту перевірки від 01.07.2015 року № 99/15-24-22/34490471 зазначено, що перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» із ТОВ «Татра-Юг»» на суму 588040,01 грн. (у т.ч. ПДВ 98006,67 грн.).

З наданих суду документів вбачається, що між ТОВ " БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА " та ТОВ «Татра-Юг» укладений договір купівлі-продажу №190-332 від 11.12.2014 року (том 3 а.с. 146-148).

Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 269578, державна реєстрація ТОВ «Татра-Юг» проведена 17.07.2006 року за № 1 021 034. (а.с. 158 т.3).

20.07.2006 року ТОВ «Татра-Юг» взято на облік в ДПІ у Приморському районі м. Одеса за № 21049. (а.с. 159 т. 3).

11.12.2014 року між продавцем ТОВ «Татра-Юг» та покупцем «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» укладено договір купівлі - продажу № 190-332.

Згідно п.п. 1.1 договору продавець передає у власність, покупець приймає товар та сплачує за нього, вид, кількість, якість, ціна, вартість якого визначається у відповідності до умов цього договору.

Пунктами 2.1 Договору передбачено, що товаром є насіння соняшника насипом, врожаю 2014 року, походження - Україна.

Ціна товару без ПДВ складає 5083, 33 грн. за метричну тону товару, ціна з урахуванням ПДВ - 6100, 00 грн. на умовах франко-склад (FCA), завантажено в автотранспорт покупця (п. 3.1 Договору).

Загальна вартість товару без ПДВ - 490033,01 грн. +/- 10% грн., з урахуванням ПДВ - 588039,61 грн. +/- 10% грн. (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3, п. 3.4 Договору пункт відвантаження товару - Одеська область, Ананьївський район, с. Долинське. Доставка товару не включена в ціну товару та оплачується покупцем самостійно.

Згідно з п. 3.5, п. 3.6 Договору прийом товару по кількості відбувається у фізичній вазі, на підставі даних переваження в пункті навантаження, які вказуються в товарно-транспортних накладних. Право власності на товар переходить від продавця до покупця в момент навантаження на автотранспорт покупця.

Відповідно до п. 4.2 Договору прийом товару по кількості відбувається у фізичній вазі, яка вказана в електронних реєстрах ПрАТ «Роздільнянській елеватор» по прийнятому товару. Остаточна кількість товару визначається при перевантаженні транспортних засобів на підставі даних ваг ПрАТ «Роздільнянський елеватор».

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу №190-332 від 11.12.2014 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» надано видаткові накладні №№ 47, 48 від 12.12.2014 року, № 49 від 13.12.2014 року (а.с. 152-154 т.3); податкові накладні № 3 від 12.12.2014 року, №4 від 13.12.2014 року (а.с. 156-157 т.3); реєстр прийнятого вантажу з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року (постачальник: ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», вантаж: соняшник, відправник: ТОВ «Татра-Юг») (а.с. 155 т. 3), довідка АБ «Південний» №236-53012БТ від 09.11.2015 року про рух коштів, банківська виписка, платіжні доручення про сплату на адресу ТОВ «Татра-Юг» коштів за товар (а.с. 149-151 т. 3), договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 070214 від 07.02.2014 року з ТОВ «Віль-Транс-Сервіс», товарно-транспортні накладні №26, 39 від 12 грудня 2014 року, акт виконаних робіт 2-12 від 13.12.2014 року (а.с. 88-95 т. 5); договір транспортування №21/10П від 21 жовтня 2013 року з ФОП ОСОБА_3, доповнення до договору №9 від 01.12.2014 року, акт виконання послуг №5 від 30.12.2014 року, товарно-транспортна накладна № 1 від 13.12.2014 року (т.8 а.с. 93-96).

Згідно до листа ПрАТ «Роздільнянський елеватор» № 3/1 від 11.01.2016 року, на підставі Договорів складського зберігання зерна №5 від 25.06.2013р. та №14 від 19.08.2014р., весь вантаж (соняшник), який надійшов від TOB «ЕНОКС», TOB «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», TOB «АГРОНАТ-ЮГ», TOB «Татра-Юг» пройшов відповідні лабораторні дослідження на кількісно-якісні показники, був прийнятий на зберігання та відвантажений у виробництво TOB «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» у повному обсязі, що підтверджується відповідними реєстрами по відвантаженню соняшника у виробництво у2013- 2014 рр. Під час зважування та прийняття на зберігання товару (соняшник) ПрАТ «Роздільнянський елеватор» склало реєстри прийнятого вантажу від TOB «ЕНОКС», TOB «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», TOB «АГРОНАТ-ЮГ», TOB «Татра-Юг» на квоту TOB «Біоіл Універсал Україна». Для забезпечення зберігання соняшника ПрАТ «Роздільнянський елеватор» відповідно до Інструкції, затвердженої Наказом Мінагрополітики від 13.10.2008р. № 661 «Про затвердження Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», здійснив доведення вантажу до кондиційних показників (доробку/сушку) соняшника. ПрАТ «Роздільнянський елеватор» здійснює рівномірну подачу сировини (соняшник) у виробництво, за допомогою технологічного транспорту, з різних складських приміщень. Подача сировини у виробництво здійснюється через технологічні бункерні ваги, про що складаються відповідні реєстри про завантаження. (а.с. 9 том 8).

Разом з тим, відповідач зробив висновок про те, що податковий кредит від ТОВ «Татра-Юг» за грудень 2014 року позивачем сформований неправомірно та не підтверджено за результатами перевірки, посилаючись на матеріали звірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (довідка від 29.05.2015 року № 3642/15-53-22-05/34507118), у висновку якої зазначено, що звіркою ТОВ «Татра-Юг» встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» код 34490471 та не підтверджено реальність здійснення господарських відносин в частині перевезення товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця у зв'язку з встановленою дефектністю наданих товарно-транспортних накладних та ознак нереальності господарських відносин між ТОВ «Татра-Юг» та ДП «Украгросоюз» щодо зберігання насіння соняшнику врожаю 2012 року в період з вересня 2012 року по грудень 2014 року та його подальшої реалізації на ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» у грудні 2014 року, як врожаю 2014 року. Відповідач, посилаючись на довідку ДПІ у Приморському районі м. Одеси, вказав, що дефектність товарно-транспортних накладних полягає у відсутності таких обов'язкових реквізитів: назва автопідприємства, ПІБ та підписи осіб, відповідальних за дозвіл відпуску товару, прийняття товару, відбиток печатки перевізника та отримувача товару, сума вантажу. Пункти навантаження-розвантаження відображені назвами населених пунктів без визначення конкретної адреси.

Проте, як вбачається з довідки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 29.05.2015 року № 3642/15-53-22-05/34507118, за результатами проведення зустрічної звірки, контролюючим органом було встановлено, що ТОВ «Татра-Юг» було укладений з ДП «УКРАГРОСОЮЗ» договір купівлі - продажу від 02.12.2011 року №2/12, відповідно до якого останній продав ТОВ «Татра-Юг» соняшник врожаю 2012 року у кількості 110000 кг. За договором зберігання №9/04 від 09.04.2012 року, ДП «УКРАГРОСОЮЗ» (зберігач) зобов'язався зберігати сільгосппродукцію передану ТОВ «Татра-Юг» (поклажедавець) на території за адресою: с. Долинське, Ананьївського району Одеської області на складах зберігача. Також з цієї довідці зазначено, що у контролюючого органу виникло питання реальності зберігання протягом двох років насіння соняшнику до часу його поставки в грудні 2014 року та невідповідності умовам договору з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», у зв'язку з чим перевірячим було отримано письмове пояснення з цього питання від ТОВ «Татра-Юг» та зазначено, що для з'ясування реальності господарських відносин між ТОВ «Татра-Юг» та ДП «УКРАГРОСОЮЗ» щодо зберігання насіння соняшнику в період з вересня 2012 року по грудень 2014 року та подальшій реалізації ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» визначена необхідність проведення зустрічної звірки ДП «УКРАГРОСОЮЗ». (т. 8 а.с. )

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо порушення позивачем податкового законодавства при здійснення даної господарських операцій в межах договору купівлі-продажу №190-332 від 11.12.2014 року, оскільки окрім сумнівів податкового органу щодо реалізації соняшника ДП «УКРАГРОСОЮЗ» та ТОВ «Татра-Юг», викладених в зазначеній довідці, відсутні посилання на встановлення порушень податкового законодавства ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА».

Що стосується зауважень відповідача щодо дефектності товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.6 - 11.9 Правила оформлення документів на перевезення основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил. У випадку перевантаження вантажу в процесі його перевезення на інший автомобіль складається акт довільної форми, в якому обов'язково зазначаються реквізити: повна назва власника транспорту та його адреса, прізвище, ім'я та по батькові водія, державний номер автомобіля Перевізника, який здав вантаж, і Перевізника, який його прийняв. Акт складається у двох екземплярах, які підписуються представниками (водіями) обох Перевізників (по одному для кожного). Це зазначається в товарно-транспортній накладній.

Судом встановлено, що ТОВ «Біоіл Універсал Україна» у грудні 2014 року придбавало соняшник у контрагента на умовах FCA (Інкотермс 2000). За умовами договору купівлі - продажу № 190-332 від 11.12.2014 року та договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 070214 від 07.02.2014 року, товар навантажується в с. Долинське Ананьївського району Одеської області та приймається безпосередньо на ПрАТ «Роздільнянський елеватор». В наданих до суду товарно-транспортних накладних зазначена назва автомобільного перевізника, відмітка про отримання товару ПрАТ «Роздільнянський елеватор», оскільки товар поставлявся безпосередньо на картку (квоту) ТОВ «Біоіл Універсал Україна», що підтверджується укладеними між ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та ВАТ «Роздільнянський елеватор» договорами, та наявними в матеріалах справи виписками з реєстрів отриманого вантажу ВАТ «Роздільнянський елеватор», також наявні підписи особи, яка прийняла товар безпосередньо не елеваторі. Крім того, як вбачається з Правил перевезення, наявність відбитку печатки перевізника та отримувача товару є необов'язковою і ставиться за необхідності.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання перевіряючих в обґрунтування не підтвердження реальності здійснення господарських операцій та такими що спростовуються зібраними по справі доказами, а дефектність документів на транспортне перевезення, що виразилось у відсутності ПІБ осіб, підписи яких містяться у наданих товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Реальність господарських операцій по вказаному контрагенту підтверджується дослідженими судом договорами, податковими та видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, документами які підтверджують оплату товару. Крім того, судами встановлено, що придбаний товар в подальшому був використаний у власній господарській діяльності.

Що стосується взаємовідносин ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКПАЇНА» з ТОВ «Персоніос», суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, висновки податкового органу щодо не підтвердження права на податковий кредит від ТОВ «Персоніос» ґрунтуються на інформації отриманої від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві по ТОВ «Персоніос» щодо неможливості проведення зустрічної звірки № 177/26-55-22-07/39382332, у зв'язку з тим, що стан ТОВ «Персоніос» станом на 04.03.2015 року (9) - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Також відповідач зазначає, що при аналізі наданих до перевірки ТТН, встановлено, що одна ТТН №120910 від 08.12.2014 року виписана двічі на різні автомобілі, водіїв та кількість перевезеної продукції.

Як вбачається з податкової інформації ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 177/26-55-22-07/39382332 від 04.03.2015 року, податковим органом зібрано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки ОТВ «Персоніос», в грудні 2014 року. Зустрічна звірка не проведена у зв'язку з тим, що стан платника станом на 04.03.2015 року - (9) направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Аналізом звітності з ПДВ за грудень 2014 року та наявної податкової інформації, встановлено маніпулювання законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту. (т. 8 а.с. 137-140).

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 08.09.2014 року проведено державну реєстрацію ТОВ «Персоніос» за № 0055164. (т. 3 а.с. 181-182).

Відповідно до витягу №757 від 23.09.2014 року, ТОВ «Персоніос» є платником податку на додану вартість з 01.10.2014 року. (т. 8 а.с. 183).

25.11.2014 року між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УРАЇНА» (замовник) та ТОВ «Персоніос» (експедитор-перевізник) укладений договір № 251114, згідно якого експедитор-перевізник зобов'язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом, а замовник прийняти та оплатити належним чином послуги, виконані експедитором-перевізником власними транспортними засобами, так і з залученням транспортних засобів інших організацій та підприємств. (п. 1.1 Договору). (а.с. 160-161 т.3).

На підтвердження виконання умов договору № 251114 від 25.11.2014 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» надано платіжні доручення, акти виконаних робіт №П120805 від 08.12.2014 року, №П120910 від 09.12.2014 року, №П121003 від 10.12.2014 року, №П121507 від 15.12.2014 року, товарно-транспортні накладні № 56 від 05.12.2014 року, №59 від 08.12.2014 року, № 61 від 08.12.2014 року, №9 від 09.12.2014 року, №62 від 10.12.2014 року, №64 від 10.12.2014 року, № 1 від 12.12.2014 року, № 3.13.12 від 13.12.2014 року, податкові накладні № 142 від 08.12.2014 року, № 161 від 09.12.2014 року, № 162 від 09.12.2014 року, № 181 від 10.12.2014 року, №281 від 15.12.2014 року, реєстр прийнятого ПрАТ «Роздільнянський елеватор» вантажу на картку ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» від ТОВ «Десна», СФГ «Спілка південних селян» (т. 3 а.с. 160-180, том 8, а.с. 75).

Суд вважає безпідставними доводи відповідача в акті перевірки, щодо того, що товарно-транспортна накладні №120910 від 08.12.2014 року виписана двічі на різні автомобілі, водіїв та кількість перевезеної продукції, оскільки в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №№ 59 та 61 від 08.12.2014 року, а відповідачем не надано доказів існування двох товарно-транспортних накладних №120910 від 08.12.2014 року.

Разом з тим, в акті перевірки не зазначено про наявність зауважень до первинних документів, складених сторонами в межах договору №211114 від 21.11.2014 року, а також відсутні зауваження щодо правильності відображення результатів господарської діяльності позивача за даною угодою в бухгалтерському обліку.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на акт №177/26-55-22-37/39382332 від 04.03.2015 року «щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Персоніос», оскільки цей документ свідчить лише про те, що станом на 04.03.2015 року контрагент має стан (9), а також що жодних документів, крім наявної у податкового органу звітності ТОВ «Персоніос» та податкової інформації, ДПІ у Печерському районі у м. Києві не досліджувалось, що не може свідчити про неможливість здійснення господарської діяльності в грудні 2014 року

Таким чином посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, на те, що зазначені контрагенти позивача не знаходяться за місцезнаходженням, не надавали податкову звітність за перевіряємий період, відсутність у них необхідних умов для здійснення господарської діяльності, суд вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини стосуються не позивача, а його контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його постановах від 09.09.2008 у справі N 21-500во08, від 01.06.2010 у справі N 21-573во10, постанові від 31.01.2011 у справі 21-47а10, а також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини.

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» вимог законодавства, яким регламентується порядок формування валових витрат та податкового кредиту, яке б позбавляло його права на їх формування по взаємовідносинах з ТОВ «Персоніос» та ТОВ «Татра-Юг».

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань у платника податків в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або висновки про відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, так як ані акт податкової перевірки, ані довідка зустрічної звірки не мають преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно засвідчують обставини фактичної дійсності. Посилання податкового органу на те, що порушення, вчинені контрагентом позивача тягнуть за собою, як наслідок, порушення з боку позивача, не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог податкового законодавства України необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Податковий орган, не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 28.07.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 112 101, 00 грн. прийняте Роздільнянською ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття.

Також, відповідач в акті перевірки вказує на порушення ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України за перевіряємий період, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, та зазначає, що ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» мало взаємовідносини з ТОВ «Улюс», , ТОВ «Енокс» , ТОВ «Татра-Юг», , ТОВ «Персоніос», , СТОВ «Поліська Нива» , ТОВ «Агронат-Юг» та враховуючи не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій підприємством завищено податку на прибуток всього у сумі 9 007 431 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки, Роздільнянською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 28.07.2015 року.

В акті перевірки зазначено, що до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від Головного слідчого управління МВС України листом № 13/2/2-6937/16 від 03.04.2015 року, надійшла «Постанова про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (код 34490471), в якій зазначено, що з матеріалів Державної служби фінансового моніторингу України та документів вилучених у банківських установах встановлено, що у період з 31.01.2014 року по 31.03.2015 року на банківські рахунки ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс» підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» було перераховано понад 185 млн. грн. в якості оплати за сільськогосподарську продукцію. Приймаючи до уваги те, що ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс» використовується для прикриття незаконної діяльності по наданню послуг з переведення безготівкових коштів у готівку, а саме - перерахування на рахунки новостворених підприємств коштів, у якості оплати за с/г продукцію де вони у подальшому знімаються готівкою з рахунків різних підприємств одними й тими ж фізичними особами, а також те, що ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» неодноразово перераховувало кошти ТОВ «Улюс» та ТОВ «Енокс», виникла необхідність у з'ясуванні чи не одержані вказані кошти в наслідок вчинення кримінального правопорушення, та чи додержувались вимоги податкового законодавства у результаті проведення вищезазначених фінансових операцій.

За результатом проведення перевірки фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та ТОВ «Енокс», податковим органом зроблений висновок про не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, в результаті чого позивачем завищено витрати по взаємовідносинам з ТОВ «Енокс» за податковий період 2014 рік - 18814140,28 грн., у т.ч. серпень 2014 року у сумі - 426 393, 30 грн. До такого висновку перевіряючи дійшли використовуючи інформацію викладену в акті перевірки ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.12.2014 року № 2747/15-03/22-02-0304/38759205 та податкової інформації ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.12.2014 року № 4598/7/15-03-22-02-0402, у висновку якого зазначено, що перевіркою ТОВ «Енокс» встановити факт реальності здійснення операцій з контрагентами-покупцями та с контрагентами-постачальниками за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року не надається можливим з огляду на те, що ТОВ «Енокс» не надано до перевірки товарно-транспортні накладні, дорожні листи, документи що підтверджують факт навантаження, вивантаження товару, журнали реєстрації виданих довіреностей, сертифікати якості та інш., а також з урахуванням того, що контрагентами ТОВ «Енокс» не подавалась до ДПІ податкова звітність та не сплачувались податки та збори. Відсутність необхідних виробничих потужностей, транспорту (вантажного та іншого спеціального призначення), трудових ресурсів, посадових осіб постачальника та місце складання первинних документів, які стали підставою для оприбуткування товару в зв'язку з відсутністю посадових осіб постачальника та місце складання документів не відповідає фактично місцю здійснення господарської операції (дефектність документів), свідчить про здійснення нереальної господарської операції.

Також податковим органом зазначено в акті перевірки, що відповідно до наданих документів щодо реалізації товару контрагентам-покупця, не можливо встановити за чий рахунок та на яких умовах здійснено відвантаження реалізованої продукції, де і коли продукцію було передано від постачальника покупцю. Разом з тим, до перевірки не надано товаросупровідні документи, документи якості та довіреність на отримання товару.

Судом встановлено, що між ТОВ «Енокс» (продавець) та ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (покупець) укладені наступні договори купівлі - продажу товару - соняшника (насипом):

- № 016-532 від 26.08.2014 року з додатковими угодами, відповідно до умов якого продавець передає у власність, а покупець приймає, оплачує товар (соняшник насипом, врожай 2014 року), в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ПрАТ «Роздільнянський елеватор». (а.с. 16-72 т.2);

- № 037-332 від 04.09.2014 року з додатковими угодами, відповідно до умов якого продавець передає у власність, а покупець приймає, оплачує товар (соняшник насипом, врожай 2014 року), в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ПрАТ «Роздільнянський елеватор». (а.с. 73 - 77 т. 2).

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу № 016-532 від 26.08.2014 року та № 037-332 від 04.09.2014 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» надано довідку АБ «Південний» №236-53012БТ від 09.11.2015 року про рух коштів, банківська виписка, платіжні доручення про сплату на адресу ТОВ «Енокс» коштів за товар (а.с. 78-109 т. 2), видаткові накладні (а.с. 110-204 т.2); реєстр прийнятого вантажу з 01.08.2014 року - 31.10.2014 року (постачальник: ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», вантаж: соняшник, відправник: ТОВ «Енокс») (а.с. 205-210 т. 2), копію виписки з ЄДР щодо проведення державної реєстрації ТОВ «Енокс», копію свідоцтва платника ПДВ № 200153767, товарно-транспортні накладні (том 6, а.с. 1 - 170 т. 7).

Висновок податкового органу щодо нереальності господарської операції між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та ТОВ «УЛЮС» () ґрунтується на інформації зазначеної в податковій інформації ДПІ у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області від 05.01.2015 року №015/7/15-03-22-02-0402/2 «Узагальнена податкова інформація щодо ТОВ «УЛЮС», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року», а саме: відсутність необхідних виробничих потужностей, транспорту (вантажного та іншого спеціального призначення), трудових ресурсів, посадових осіб та неможливість встановлення місця складання первинних документів, які стали підставою для оприбуткування товару в зв'язку з відсутністю посадових осіб постачальника та місце складання документів не відповідає фактично місцю здійснення господарської операції (дефектність документів), свідчить про здійснення нереальної господарської операції, що призвело до завищення витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Улюс» у сумі 8 711 724, 31 грн.

03 березня 2014 року ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (Покупець) та ТОВ «Улюс» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 255-532 від 03.03.2014 року з наступними доповненнями, відповідно до умов якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує Товар (соняшник насипом), в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ВАТ «Роздільнянський елеватор» (а.с. 214-246, том 2).

На виконання умов вказаного договору № 255-532 від 03.03.2014 року та доповнень до договору № 255-532 від 03.03.2014 року на склад ВАТ «Роздільнянський елеватор» від ТОВ «Улюс» прийнято зерно соняшнику, ТОВ «Біоіл Універсал Україна» прийнято Товар (соняшник), ТОВ «Улюс» ТОВ «Біоіл Універсал Україна» виписано видаткові накладні та ТОВ «Біоіл Універсал Україна» оплачено отриманий Товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами: реєстром прийнятого вантажу з 01.03.2014 року по 30.09.2014 року, видатковими накладними, платіжними дорученнями, банківською випискою, ТТН (а.с. 247-252 т. 2, а.с. 1-115 т.3, а.с. 11-36 т. 5, а.с. 171-239 т. 7).

Висновки податкового органу щодо нереальності господарської операції між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та ТОВ «Поліська нива» () ґрунтується на актах документальних позапланових перевірок Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 04.06.2014 року №736/22-01/03743523 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська нива» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Сільгосп-центр» (), ПрАТ «Креатив» (код за ), ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «Кернел-трейд» (код за ) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року»; від 19.06.2014 року № 31/15-3/03743523 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання СТОВ «Поліська нива» (код 03743523) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 0.01.2012 року по 27.05.2014 року». Таким чином посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 ПК України внаслідок чого завищено витрати по взаємовідносинам з СТОВ «Поліська нива» у сумі - 21 451 584 грн.

03 січня 2014 року ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (Покупець) та СТОВ «Поліська Нива» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 205-532 року з наступними доповненнями, відповідно до умов якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує Товар (соняшник насипом), в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ВАТ «Роздільнянський елеватор» (а.с. 207-213, том 3).

04 лютого 2014 року ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (Покупець) та СТОВ «Поліська Нива» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 208-532 року з наступними доповненнями, відповідно до умов якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує Товар (соняшник насипом), в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ВАТ «Роздільнянський елеватор» (а.с. 214-242, том 3).

На підтвердження виконання умов договорів купівлі-продажу № 205-532 від 03.01.2014 року та № 208-532 від 04.02.2014 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» надано довідку АБ «Південний» №236-53012БТ від 09.11.2015 року про рух коштів, банківська виписка, платіжні доручення про сплату на адресу СТОВ «Поліська Нива» коштів за товар (а.с. 243-250 т. 3, а.с.1-40 т.4), видаткові накладні (а.с. 124-200 т.4); реєстр прийнятого вантажу з 01.01.2014 року - 30.06.2014 року (постачальник: ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», вантаж: соняшник, відправник: СТОВ «Поліська Нива») (а.с. 201-206 т. 4), податкові накладні (а.с. 41-123 т.4), копію виписки з ЄДР щодо проведення державної реєстрації СТОВ «Поліська Нива», копію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ № 100189424, довідка про взяття на облік в ДПІ, довідка з ЄДРПОУ (а.с. 207-212 т. 4), копія довідки відділу статистики про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2013 року (а.с. 212-217 т. 4), довідка відділу статистики про підсумки збору врожаю (а.с. 218-226 т. 4), товарно-транспортні накладні (а.с. 37-74 т. 5).

Стосовно взаємовідносин ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та ТОВ «Агронат-юг» в акті перевірки зазначено про те, що враховуючи інформацію викладену в акті перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаїва ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.12.2013 року № 251/1-03-22-08/37758703 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Агронат-юг» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період червень - жовтень 2013 року та акт від 17.01.2014 року №15/14-03-22-08/377587013 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Агронат-Юг» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період листопад - 2013 року, неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій, у зв'язку з чим підприємством завищено витрати за 2014 рік по взаємовідносинам з ТОВ «Агронат-юг» у сумі - 637 439, 40 грн.

18 жовтня 2013 року між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та ТОВ «Агронат-юг» укладений договір купівлі-продажу № 127-532 від 18.10.2013 року, відповідно до умов якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує Товар (соняшник насипом), врожай 2013 року, в якому, крім іншого, зазначено, що місцем фактичної передачі Товару є ВАТ «Роздільнянський елеватор» (а.с. 116, том 3).

13 жовтня 2013 року ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (Покупець) та ПП «Агронат-юг» (Продавець) укладено доповнення № 1 до договору № 127-532 від 18.10.2013 року, 04 листопада 2013 року доповнення № 2 до вказаного договору та 07 листопада 2013 року доповнення № 3 до вказаного договору (а.с. 117-119 том 3).

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу № 127-532 від 18.10.2013 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» надано довідку АБ «Південний» №236-53012БТ від 09.11.2015 року про рух коштів, банківська виписка, платіжні доручення про сплату на адресу ТОВ «Агронат-юг» коштів за товар (а.с. 120-124 т. 3), видаткові накладні (а.с. 125-129 т.3); реєстр прийнятого вантажу з 01.10.2013 року - 31.10.2013 року (постачальник: ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», вантаж: соняшник, відправник: ТОВ «Агронат-юг») (а.с. 130 т. 3), податкові накладні (а.с. 131 - 135 т.3), копію виписки з ЄДР щодо проведення державної реєстрації ТОВ «Агронат-юг», копію свідоцтва платника ПДВ № 200153767 (а.с. 136-143 т. 3), копія довідки відділу Держземагенства у Новоодеському районі Миколаївської області №1896 від 08.10.2013 року (а.с. 144 т. 3), копія довідки відділу Держземагенства у Снігурівському районі Миколаївської області №522/02-13 від 05.04.2013 року (а.с. 145 т.3), товарно-транспортні накладні (а.с. 75-87 т. 5).

Також, як вбачається з акту перевірки, визначальною ознакою не підтвердження реальності господарських операцій позивача та його контрагентів є відсутність необхідних виробничих, потужностей, транспорту (вантажного та спеціального призначення), трудових ресурсів, посадових осіб та неможливість встановлення місця складання первинних документів, які стали підставою для оприбуткування товару в зв'язку з відсутністю посадових осіб постачальників та місце складання документів не відповідає фактично місцю здійснення господарської операції (дефектність документів).

Крім того, податковим органом в акті перевірки висловлені зауваження щодо заповнення товарно - транспортних накладних, які складались постачальниками контрагентами та їх контрагентами в межах виконання договорів транспортування, стороною в яких позивач не був.

Згідно до листа ПрАТ «Роздільнянський елеватор» № 3/1 від 11.01.2016 року, на підставі Договорів складського зберігання зерна №5 від 25.06.2013р. та №14 від 19.08.2014р., весь вантаж (соняшник), який надійшов від TOB «ЕНОКС», TOB «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», TOB «АГРОНАТ-ЮГ», TOB «Татра-Юг» пройшов відповідні лабораторні дослідження на кількісно-якісні показники, був прийнятий на зберігання та відвантажений у виробництво TOB «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» у повному обсязі, що підтверджується відповідними реєстрами по відвантаженню соняшника у виробництво у2013- 2014 рр. Під час зважування та прийняття на зберігання товару (соняшник) ПрАТ «Роздільнянський елеватор» склало реєстри прийнятого вантажу від TOB «ЕНОКС», TOB «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», TOB «АГРОНАТ-ЮГ», TOB «Татра-Юг» на квоту TOB «Біоіл Універсал Україна». Для забезпечення зберігання соняшника ПрАТ «Роздільнянський елеватор» відповідно до «Інструкції Про затвердження Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», затвердженої Наказом Мінагрополітики від 13.10.2008р. № 661 у здійснив доведення вантажу до кондиційних показників доробку/сушку) соняшника. ПрАТ «Роздільнянський елеватор» здійснює рівномірну подачу сировини (соняшник) у виробництво, за допомогою технологічного транспорту, з різних складських приміщень. Подача сировини у виробництво здійснюється через технологічні бункерні ваги, про що складаються відповідні реєстри про завантаження. (а.с. 9 том 8).

Також судом встановлено, що ТОВ «Біоіл Універсал Україна» у вересні, жовтні, листопаді 2010 року придбавало соняшник у вищевказаних контрагентів на умовах СРТ (Інкотермс 2000), а тому товар поставлявся безпосередньо на картку (квоту) ТОВ «Біоіл Універсал Україна», що підтверджується укладеними між ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та ВАТ «Роздільнянський елеватор», договорами, тобто перевезення сплачено до ВАТ «Роздільнянський елеватор», що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з реєстрів отриманого вантажу ВАТ «Роздільнянський елеватор», у зв'язку з чим товарно-транспортні накладні по-перше не є первинними документами для ведення бухгалтерського обліку позивача, по-друге товарно-транспортні накладні складались контрагентом-продавцем соняшника та його контрагентом в межах їх господарських відносин, які не стосуються позивача. Таким чином суд вважає неспроможними зауваження відповідача щодо оформлення товарно-транспортних накладних в даному випадку, а отже і безпідставні доводи щодо порушення позивачем порядку ведення бухгалтерського обліку з підстав неналежного, на думку відповідача, оформлення товарно-транспортних накладних.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання перевіряючих в обґрунтування невиконання сторонами укладених між ними угод на дефектність товарно-транспортних документів.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими висновки, зазначені в акті перевірки, що ТОВ «Біоіл Універсал Україна» порушено п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 податкового кодексу України в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2014 року, оскільки, як було встановлено судом, ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та ТОВ «ЕНОКС», ТОВ «УЛЮС», СТОВ «Поліська Нива», ТОВ «АГРОНАТ-ЮГ», ТОВ «Татра-Юг», ТОВ «Персоніос» було дотримано та виконано умови укладених між ними договорів, ТОВ «Біоіл Універсал Україна» на виконання договорів купівлі-продажу придбано Товар (соняшник), який розміщено на складах ВАТ «Роздільнянський елеватор» та використано у власній господарській діяльності, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, наявними в матеріалах справи (а.с. 10-43 т. 8).

Крім цього, в акті перевірки не спростовується факт того, що позивачем до податкового кредиту та до складу витрат були віднесені лише витрати, які підтверджені первинними документами.

Посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, на те, що зазначені контрагенти позивача та їх контрагенти не знаходяться за місцезнаходженням, не надавали податкову звітність за перевіряє мий період, відсутність у них необхідних умов для здійснення господарської діяльності, суд вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини стосуються не позивача, а його контрагентів.

Жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Крім цього, суд вважає не доведеними посилання відповідача в акті перевірки на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача та їх контрагентів, оскільки жодного рішення суду стосовно посадових осіб цих підприємств за обвинуваченням у скоєнні злочину за фактом здійснення фіктивної підприємницької діяльності в період здійснення господарських операцій з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ ГРУП» відповідачем до суду не надано, також відповідачем не надано рішень суду про недійсність правочину, укладеного між позивачем та його контрагентом.

Разом з тим, слід зазначити, щодо неодноразовості перевірки взаємовідносин ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» з СТОВ «Поліська Нива» та ТОВ «Агронат-Юг». Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року по справі №815/6558/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року, задоволений адміністративний позов ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ ГРУП» до Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень. В межах цієї справи досліджувались договори укладені між позивачем та СТОВ «Поліська Нива» № 205-532 від 03.01.2014 року, № 208-532 від 04.02.2014 року, та між позивачем та ТОВ «Агронат-Юг» від 18.10.2013 року № 127-532. Судом встановлено реальність здійснення спірних фінансово-господарських операцій у межах виконання вищевказаних договорів. Крім того, в зазначеній постанові Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року встановлено, що судами першої, апеляційної, та касаційної інстанцій неодноразово встановлювалась реальність здійснення спірних фінансово-господарських операцій у межах виконання умов договорів укладених між ТОВ "БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА" та ТОВ "АГРОНАТ-ЮГ", ТОВ "Світанок-1", ФГ "БОНА ДЕА", ПСП з ОВ "Старосільське", ТОВ "Агро-Капітал-Інвест", ПП "ЗЕРНО ТРЕЙД", ФГ "Рід", СТОВ "Поліська Нива", ТОВ "Укр-Еко-Транзит", ПСП "Старосільське", про що свідчать наявні у матеріалах справи Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2014р., залишена без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014р., та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.12.2014р. по справі №815/2346/14, Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2014р., залишена без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014р. по справі №815/5035/14.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 28.07.2015 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіркою повноти визначення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлено її заниження на суму 5487, 40 грн. у зв'язку з порушенням п. 288.1, 288.2, 288.3 ст. 288, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Судом встановлено, що між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та Роздільнянською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки від 09.01.2014 року, згідно якого підприємству надано в оренду земельну ділянку площею 0,2530 га, яка розташована за адресою: м. Роздільна, вул. Леніна, 83Б. Відповідно до п. 9 Договору оренда плата складає 18813,99 грн. (т.8 а.с. 44-50).

ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» 22.01.2014 року до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області подана податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік. У декларації від 22.01.2014 року позивачем самостійно визначено розмір земельного податку на 2014 рік - 18813,99 грн., по 1567,83 грн. щомісяця з січня по листопад та 1567,86 - у грудні 2014 року (т.8 а.с. 69-71).

15 вересня 2014 року між ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» та Роздільнянською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки від 15.09.2014 року, згідно якого підприємству надано в оренду земельну ділянку площею 0,6821 га, яка розташована за адресою: м. Роздільна, вул. Леніна, 83Б. Відповідно до п. 9 Договору оренда плата складає 66422,90 грн. (т.5 а.с. 242-245).

29.09.2014 року ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» подана до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області уточнююча податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік. У декларації від 29.09.2014 року позивачем самостійно визначено розмір земельного податку на 2014 рік у розмірі 31915,99 грн.: за земельну ділянку площею 0, 2530 - 18030,05 грн., по 1567,83 грн. щомісяця з січня по серпень та 783,92 за вересень 2014; за земельну ділянку площею 0,6821 га - 13885, 94 грн., у вересні 2014 року - 1983, 71 та по 3967, 41 грн. - з жовтня 2014 року по грудень 2014 року (т.8 а.с. 72-74).

Також судом встановлено, що позивачем за 2014 рік сплачено 31915,99 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи завіреним належним чином платіжними дорученнями та карткою особового рахунку(т.8 а.с. 51-58, т. 5 а.с. 247-250, т. 8 а.с. 80-87)

Відповідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Так судом встановлено, що 15 вересня 2014 року позивачем був укладений новий договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Роздільна, вул. Леніна 83Б, у зв'язку з чим договір від 09.01.2014 року був припинений. За умовами договору від 15.09.2014 року розмір орендної плати з вересня 2014 року змінився в силу того, що збільшилась річна сума орендної плати, у зв'язку з чим позивачем до податкового органу подано уточнену податкову декларацію з орендної плати за земельну ділянку за 2014 рік.

Також судом встановлено, що позивач допустився арифметичної помилки при складанні уточненої податкову декларацію з орендної плати за земельну ділянку за 2014 рік.

Відповідно до умов договору від 15.09.2014 року розмір річної суми орендної плати складає 66422,90 грн., отже по 5 535, 24 грн. щомісяця (6422, 90 грн./ 12міс.). Оскільки договір укладений 15.09.2014 року, то відповідно за частину вересня 2014 року необхідно сплатити відповідно до умов договору від 09.01.2014 року, а за другу половину вересня 2014 року та за жовтень - грудень 2014 року відповідно до умов договору від 15.09.2014 року

Таким чином, сума орендної плати за 2014 рік повинна складати (1567,83*8)+(1567,83/2)+(5535,24/2)+(5535,24*3) = 32699,90 грн.

Як вбачається з уточненої податкової декларації з орендної плати за 2014 рік, поданої 29.09.2014 року ТОВ ««БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА», позивачем задекларовано 31 915, 99 грн.

Отже судом встановлено, що при заповненні граф 18, 19, 20, 21 в рядках 2.1, 2.2 уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, допущена арифметична помилка. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо не декларування позивачем орендної плати в розмірі 4703, 49 грн., оскільки різниця між сумою яка повинна бути задекларована (32699,90 грн.) та фактично задекларованою та сплаченою позивачем (31915,99 грн.), складає 783, 91 грн..

Доводи ж відповідача щодо заниження податкового зобов'язання з орендної плати за 2014 рік у сумі 783, 91 грн. суд вважає обгрунтованими, оскільки ця сума не задекларована та, як вбачається з облікової картки, не сплачена позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає що, податкове повідомлення - рішення № від 28.07.2015 року, підлягає скасуванню в частині донарахування суми грошового зобов'язання за основним платежем в розмірі 4703,49 грн. (5487,40 грн. -783,91грн. ) та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1175,87 грн. (4703,49*0,25).

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 28 липня 2015 року № та № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 28 липня 2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 4703,49 та нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1175, 87 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (; р/р 9201, відкритий в АБ «Південний», МФО 328209) судовий збір у розмірі 203 073, 60 грн. (двісті три тисячі сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 01 березня 2016 року.

Суддя О.А. Левчук