Справа № 2-а-69/10
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2010-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-69/10
Номер провадження 2-а-69/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Інспектора ДПС Надвірнянського взводу ОСОБА_2

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПС Надвірнянського взводу ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою інспектора ДПС Надвірнянського взводу ОСОБА_2 від 17.01.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху України нібито за перевищення встановленого обмеження швидкості руху. Вважає накладене на нього стягнення незаконним та необгрунтованим, оскільки швидкість вимірювалась приладом «Беркут 0510181. Такий прилад не має функції фото-, кінозйомки чи відеозапису, і тому показання даного приладу не можуть бути належним доказом у справі. При цьому, фото-, кінозйомка чи відеозапис не проводились. Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом збільшується, а також не було пломби на вимірювальному пристрої «Беркут». Відповідач не надав документів на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу «Беркут - 0510181». Поряд з цим протокол позивачем не підписаний, права і обов'язки йому не роз'яснені, протокол під розписку йому не вручено. Крім того, про існування постанови йому стало відомо 13.03.2010 року, коли його було запрошено у телефонному режимі до відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції, де він отримав копію оскаржуваної постанови. У зв'язку з наведеним просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову ІДПС Надвірнянського взводу від 17.01.2010 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить скасувати постанову серії АТ № 060908 від 17.01.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, складену відносно нього, оскільки жодного правопорушення ним не вчинялося та закрити справу про адміністративне правопорушення, пояснивши, що під час зупинки його транспортного засобу працівником ДПС тільки перевірились документи. При цьому, в його присутності ніякий протокол працівником ДПС не складався, тому він і не здогадувався про існування такого, а коли дізнався, то строк на його оскарження вже минув й у зв'язку з чим просить його поновити.

Відповідач, інспектор ІДПС Надвірнянського взводу ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у чому числі за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Як вбачається з постанови від 17 січня 2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП, за те. що він 17.01.2010 року о 2 год. 20 хв. в с. Стримба по вул. Соборна Надвірнянського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із досліджуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що відповідач, як на підставу доведеності вини позивача, посилається виключно на показання приладу «Беркут 0510181». Натомість вказаний прилад не має функцій фото-, кінозйомки чи відеозапису. При цьому, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, ця норма містить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото-, кінозйомки чи відеозапису і можуть бути використані як доказ по справі. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушені положення ст. 280 КУпАП щодо встановлення всіх обставин справи. Так, відповідачем достовірно не встановлено, чи був винен саме позивач у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.6 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС 26.02.2009 № 77 фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху. Єдиною підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення наведеного положення до нього не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу «Беркут», яким вимірювалась швидкість руху. Поряд з цим, за поясненнями позивача, співробітник ДПС під час вимірювання швидкості тримав вимірювальний прилад у руці, що робить можливим рух приладу назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшуються. При цьому в Інструкції виробника (розділ технічні характеристики) до приладу відсутній ручний режим роботи, тобто таке використання недозволене виробником, тільки стаціонарний чи патрульний, в обох випадках прилад повинен бути нерухомо закріплений.

Також відповідно до сг.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань. Натомість працівник ДПС не врахував похибку результатів вимірювань та не зафіксував це в постанові в справі про адміністративне правопорушення. Тобто результати вимірювання недостовірні, всі неясності та неточності повинні трактуватися на користь позивача, якщо посадова особа відповідача не наведе однозначних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Поряд з цим, при зверненні з позовом до суду позивач ставить питання про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку для звернення до суду підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Аналогічні вимоги фактично містить і ст. 99 КАС України.

Як встановлено судом, адміністративне стягнення на позивача було накладено без його відома, зокрема протокол про адміністративне правопорушення ним не підписувався, йому не було роз'яснено права та обов'язки, порядок оскарження. Відповідно до чинного законодавства, строк позовної давності слід рахувати з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Як досліджено в процесі судового розгляду, про накладення на нього адміністративного стягнення постановою органів ДАІ. позивачу стало відомо лише в березні 2010 року. Належних доказів, які б стверджували протилежне відповідачем суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, оскільки відсутні встановлені законом докази, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку була вручена копія постанови чи повідомлення про відкриття виконавчого провадження за останньою.

Внаслідок цих обставин, враховуючи те, що адміністративне стягнення на позивача накладене без його участі в процесі розгляду справи, позивачу обставини про притягнення його до адміністративної відповідальності стало відомо лише 13 березня 2010 році, суд вважає, що саме з цього періоду слід рахувати строк позовної давності.

В силу вимог ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що окрім показання вимірювача швидкості «Беркут» будь-яких інших доказів не наведено, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії АТ № 060908 від 17.01.2010 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Окрім того, судові витрати по даній справі, на підставі ст. 94 КАС України слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, ч.4 ст.121, ст.ст. 251, 280, 283, 287, п.3 ч.1 ст. 288, ст.289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АТ № 060908 в справі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2010 року про накладення на ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного суду апеляційної інстанції через Рахівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Марусяк М.О.