Справа № 826/15980/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2016 року 13:33 №826/15980/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., за участі секретаря судового засідання Шендирук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування висновку,
за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, у якій просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" наявній податковій інформації про майно (майнові права), отримані ОСОБА_1 із законних джерел;

2) зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві провести перевірку щодо відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» доходам, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел.

Через канцелярію суду 28.12.2015 від позивача надійшло клопотання про відкликання частини позовних вимог, а саме щодо зобов'язання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві провести перевірку щодо відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» доходам, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві в частині зобов'язання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві провести перевірку щодо відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» доходам, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел - залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем процедури проведення такої перевірки та на невідповідність дійсності висновку Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23, оскільки він зроблений без врахування наданих позивачем пояснень, які підтверджені відповідними доказами.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що під час проведення перевірки даних зазначених позивачем в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_1 відображено кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах у сумі 2 568 000,00 грн., які не відповідають даним отриманим від ЦБ ДРФО ДФС України по позивачу, яка за період з 1998 - 2013 роки, отримала загальний сукупній дохід у сумі 575 617,45 грн., а тому висновок від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 є таким, що прийнятий обґрунтовано та на законних підставах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 23.01.2012 №29/2012 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 була призначена суддею Господарського суду міста Києва строком на п'ять років та згідно наказу Голови Господарського суду міста Києва від 20.02.2012 №72-К була зарахована на посаду судді Господарського суду міста Києва в межах п'ятирічного строку. Відтак, позивач є суддею з січня 2012 року та з 20.02.2012 і по цей час займає посаду судді Господарського суду міста Києва (а.с. 20-23).

16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України «Про очищення влади» від 16.09.2014 №1682-VII.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Згідно з частини третьої статті 1 Закон України «Про очищення влади» протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» визначено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються в тому числі й щодо професійних суддів.

Згідно частини восьмої статті 3 Закон України «Про очищення влади» заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб визначаються Законом України «Про очищення влади».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно абзацу 2 частини четвертої статті 5 Закону України «Про очищення влади» організація проведення перевірки професійних суддів покладається на голову суду, в якому працює суддя.

18.12.2014 ОСОБА_1 подала Голові Господарського суду міста Києва написану власноруч заяву про незастосування щодо неї заборон, встановлених частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2013 рік та згоду на проведення перевірки, відповідно до цього Закону (а.с. 24, 30-32).

У зв'язку з чим, із Господарського суду міста Києва на адресу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві 18.12.2014 було направлено запит за вихідним №01-18/1039 про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» відносно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 (щодо відомостей, визначених пунктами 1 і 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади»), який (запит) отриманий відповідачем 22.12.2015 року (а.с. 25, 169).

Для проведення перевірки та встановлення майнового стану позивача Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві було скеровано запити про надання відомостей про ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУ МВС України в місті Києві, Державного агентства земельних ресурсів України, Державної авіаційної служби України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Реєстраційної служби ГУ юстиції у місті Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Господарського суду України.

За результатом перевірки, 13.02.2015 року Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві стосовно позивача було складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» за №601/9/26-50-17-03-23 (а.с. 26, 164).

У висновку від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 відповідач вказав, що ОСОБА_1 було вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права).

Водночас у висновку від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 зазначено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел, а саме: в позиції 45 Розділу V декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, ОСОБА_1 відображені кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах у сумі 2 568 000,00 грн. Відповідно до даних ЦБ ДРФО ДФС України ОСОБА_1, за період з 1998-2013 роки нараховано загальний сукупній дохід у сумі 575 617,45 грн. Згідно наданого ОСОБА_1 пояснення, вище вказана сума коштів на рахунках була сформована за рахунок фінансової допомоги від її матері.

ОСОБА_1, не погоджуючись із висновком Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23, звернулась до Окружного адміністративного суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону та достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У відповідності до частини сьомої статті 5 Закону України «Про очищення влади» керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Згідно з частиною десятою статті 5 Закону України «Про очищення влади» у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» у разі встановлення під час перевірки професійного судді недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України, яке у триденний строк із дня одержання такого висновку надсилає його до Вищої ради юстиції та/або Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та звертається з пропозицією про прийняття подання про звільнення судді з посади.

Міністерство юстиції України для цілей цього Закону є суб'єктом звернення щодо подання про звільнення суддів.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (далі - Порядок №563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Так, у відповідності до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563, обов'язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України. Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені підпунктом 921 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, згідно якого ДФС відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірку достовірності відомостей, зазначених у пункті 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та форми висновку про результати такої перевірки, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 №1100 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за №1385/26162 (далі - Порядок №1100).

Пунктом 3 Порядку №1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1100 для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку №1100 також визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1100, висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому частиною четвертою статті 5 Закону, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Одночасно з надсиланням висновку про результати перевірки контролюючий орган, який проводив перевірку, надсилає копію такого висновку до Міністерства юстиції України.

Якщо після надсилання висновку про результати перевірки від органу, в якому проводиться перевірка, одноразово надходить запит з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації, контролюючий орган зобов'язаний розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як суддя Господарського суду міста Києва є особою, котра займає посаду, щодо якої, у відповідності до пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за 2013 рік набутого (набутих) за час перебування її на посаді судді, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Перевірка позивача проводилась за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1, а саме Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, яка є повноважним органом на проведення такої перевірки, відповідно до вище вказаних приписів частини сьомої статті 5 Закону України «Про очищення влади», пункту 2 Порядку №563, Переліку органів, що проводять перевірку, підпункту 921 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України.

Суд наголошує на тому, що така перевірка повинна здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке регламентує підстави, умови і порядок її здійснення, що кореспондує приписам частини другої статті 19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві маючи відповідні повноваження на здійснення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік доходам, отриманим із законних джерел стосовно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1, та за наявності достатніх підстав для її проведення не дотрималась регламентуючих приписів чинного законодавства України при здійсненні такої перевірки, що є підставою визнання складеного за її результатом висновку від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 протиправним.

Узагальнюючи алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який визначений Положенням №1100, суд зазначає, що він передбачає наступну послідовність дій (у частині перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманих із законних джерел):

- спершу органи ДФС, котрі провадять перевірку, здійснюють порівняльний аналіз наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел (абзац 4 пункт 3 частина третя Положення №1100);

- у разі виявлення ними недостовірностей та/або невідповідностей органи ДФС зобов'язані трьох робочих днів з дня їх виявлення, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації повідомити особу, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей (частина десята статті 5 Закону України «Про очищення влади», частина двадцять сьома Положення №563, частина четверта Положення №1100);

- після отримання відповідного повідомлення від органу ДФС особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня його отримання надає письмове пояснення за фактами недостовірностей та/або невідповідностей та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (частина десята статті 5 Закону України «Про очищення влади», частина двадцять восьма 28 Положення №563, частина п'ята Положення №1100).

Однак, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві не було дотримано вище зазначеного алгоритму дій, визначеного Положенням №1100.

Так, при здійсненні спірної перевірки контролюючим органом не було скеровано ОСОБА_1 повідомлення про виявлені органом ДФС невідповідності між вартістю майна особи, щодо якої здійснюється перевірка, та її доходами.

Окрім того, дані обставини були підтверджені як представником відповідача, так і свідком - ОСОБА_4, головним державним ревізором-інспектором Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, який безпосередньо і проводив перевірку.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що контролюючий орган виявивши невідповідності між вартістю майна особи, щодо якої здійснюється перевірка, та її доходами не вчинив жодних дій щодо повідомлення особи про виявлені невідповідності та витребування договорів дарування чи інших документів.

Свідок, ОСОБА_4, повідомив суд, що він є головним державним ревізором-інспектором Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, який проводив перевірку достовірності вказаних відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік доходам, отриманим із законних джерел стосовно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1. Так, свідок зазначив, що він повідомляв працівників Господарського суду міста Києва щодо необхідності надання пояснень ОСОБА_1, проте даний факт документально не підтверджений, оскільки таке повідомлення було здійснено в телефонному режимі.

Також, свідок зазначив, що про виявлені органом ДФС невідповідності між вартістю майна особи, щодо якої здійснюється перевірка, та її доходами, ОСОБА_1 не повідомляли, додаткові матеріали (договори дарування, купівлі-продажу) не витребовувались.

Суд наголошує, що обов'язковою умовою проведення перевірки є відібрання пояснень у особи, котра перевіряється, для обов'язкового врахування їх при складанні висновку.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем у позивача такі пояснення не відбиралися, а тому суд визнає такі дії порушенням права позивача на надання пояснень.

Водночас, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 16.02.2015 самостійно направила Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві письмові пояснення про джерела придбання належного їй транспортного засобу та джерела формування сум депозитних рахунків разом з підтверджуючими документами (а.с. 28-29, 33-114).

Проте, вказані пояснення були проігноровані відповідачем при здійсненні перевірки та складанні висновку, що підтверджується датою складання висновку, а саме: 13.02.2015, в той час коли письмові пояснення надані ОСОБА_1 16.02.2015, що підтверджується матеріалами справи, зокрема відміткою відповідача на вказаних поясненнях.

Зазначені обставини були підтверджені в судовому засіданні свідченнями свідка - ОСОБА_4, який повідомив, що висновок був складений ним, проте підписаний іншим інспектором, який на даний момент вже не працює в органі ДФС. Також, свідок зазначив, що у висновку від 13.02.2015 були враховані надані позивачем пояснення від 16.02.2015, однак, не зміг пояснити чому дата висновку зазначена 13.02.2015, адже пояснення, які, зі слів свідка, були враховані при його складанні датовані значно пізніше -16.02.2015.

Крім того, свідок не зміг пояснити чому висновок був направлений понад термін встановлений пунктом 14 Порядку №1100, що підтверджується відтиском поштової печатки на конверті (а.с. 27).

Із наданих позивачем та долучених до матеріалів справи копій договорів дарування за відповідні періоди, укладених між позивачем та ОСОБА_1 (прізвище ОСОБА_1 на момент перебування у шлюбі, після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінено на дівоче прізвище ОСОБА_1) слідує, що ОСОБА_1 подарувала своїй донці ОСОБА_1 у період з 10.02.2005 по 10.02.2012 грошові кошти у загальній сумі 2 850 000,00 грн., що значно перевищує суму грошових коштів у розмірі 2 568 000,00 грн., що знаходяться на депозитних рахунках позивача (а.с. 33-39, 41).

Також, в матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу від 03.12.2003 квартири, яка належала ОСОБА_1 та її матері та реалізована (продана) за 73 000,00 дол. США, що відповідно становить 36 500,00 дол. США частина позивача.

Дані обставини підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 - матір позивача.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснила, що з позивачем перебуває у сімейних відносинах, а саме: ОСОБА_1 є її дочкою, якій вона на кожен день народження дарувала кошти в присутності свідків на підставі договорів дарування.

У свою чергу відповідач посилається на те, що договори дарування укладені між позивачем та ОСОБА_1 у період з 2005 по 2012 року не надавались ОСОБА_1 під час перевірки, а були надані лише після неї. Також, відповідачем вказано, що вказані договори дарування оформлені з порушенням норм чинного законодавства України, а саме, в порушення вимог частини п'ятої статті 719 Цивільного кодексу України зазначені договори нотаріально не посвідчені.

Проте вказані доводи відповідача судом не беруться до уваги, оскільки договори дарування, на предмет їхнього нотаріального посвідчення, не були предметом дослідження контролюючим органом під час перевірки ОСОБА_1.

Суд звертає увагу на те, що абзацами 2 і 4 підпункту 3 пункту 3 Положення №1100 передбачено, що проведення перевірки полягає, зокрема, в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з'ясуванні джерел отримання таких доходів, порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел. При цьому, як визначено в пункті 4 Положення №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків, інша інформація, що надійшла до контролюючих органів, інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отже, суд відзначає, що виходячи з наведених вище нормативних приписів, контролюючий орган при здійсненні перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, повинен взяти до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінити її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та провести порівняльний аналіз на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідачем вказаних законодавчих вимог не було дотримано. Так, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві не було досліджено, зокрема, й із урахуванням приписів Сімейного кодексу України (у тому числі його статті 60), правомірності отримання й використання позивачем коштів, які були отримані позивачем від своїх батьків, про що позивач повідомляв податковий орган з відповідними підтвердженнями (договорами дарування).

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що висновок податкового органу від 13.02.2015 є протиправним, оскільки контролюючим органом допущено порушення у проведенні перевірки, передбаченої законом України «Про очищення влади» відносно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 (щодо відомостей, визначених пунктами 1 і 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади»).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін та показання свідків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 87, 94, 160 - 163, 254 Кодексу судочинства України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13.02.2015 №601/9/26-50-17-03-23 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» наявній податковій інформації про майно (майнові права), отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський