Справа № 640/20377/15-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Справа № 640/20377/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015р. по справі № 640/20377/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №7 батальйону №3 УПС в м.Харкові Дроздова Ігоря Олександровича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

08.12.2015 року ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Поліцейського роти №7 батальйону №3 УПС в м.Харкові Дроздова Ігоря Олександровича ( далі - відповідач) в якому просить: визнати дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №7 батальйону N'3 УПС у м. Харкові Дроздова Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовлено.

Позивач, не погодившись з цією постановою, подав апеляційну скаргу, вказує, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 р. та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 8)

У зазначеній постанові вказується, що 29.11.2015 року о 16:20 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_1, по пр-ту Московському, 295, у м. Харкові, при наявності дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, матеріали справи місять письмові пояснення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 з приводу порушення позивачем правил дорожнього руху.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.11.2015 року, останній зазначив, що 29.11.2015 року о 16-10 хв. за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 295, водій автомобіля «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_2 при наявності дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух ліворуч (а.с. 15)

У письмових поясненнях наданих 29.11.2015 року ОСОБА_4 пояснив, що 29.11.2015 року о 16-10 хв. бачив як водій автомобіля «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_2 виїжджав з парковки від магазину «Восторг» за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 2746, та повернув ліворуч в бік «Центру», при наявності знаку напрямку «рух праворуч» (а.с. 16-17).

В оскаржуваній постанові від 29.11.2015 року, вказано, що ОСОБА_1, керуючи по пр-ту Московському, 295, у м. Харкові, при наявності дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив рух ліворуч. Такі ж відомості зазначені в письмових поясненнях ОСОБА_3

Не погоджуючись позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, у відповідності до Закону, права позивача при цьому порушені не були, доказів на підтвердження упередженості інспектора ДАІ позивачем не надано, тому відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Проте, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо частини позовних вимог про визнання дій відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, колегія суддів зазначає:

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, щодо визнання дії відповідача з притягненням його до адміністративної відповідальності протиправними, судом першої інстанції зроблено висновок із урахуванням правової позиції.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання дії відповідача з притягненням його до адміністративної відповідальності протиправними, оскільки позивачем не обгрунтовано вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на порушення прав або інтересів позивача та які б підлягали судовому захисту.

Щодо частини позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн, колегія суддів зазначає:

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.1ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку порушення вимог дорожніх знаків.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255 грн.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративні стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.245 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Частиною 1 статті 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Конституційний Суд України у п. 2.3 мотивувальної частини рішення від 26.05.2015 року №5-рп/2015 (справа №1-11/2015 ) зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечував вчинення ним правопорушення, аргументуючи, що не порушував вимоги Правил дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вищевикладені обставини викликали необхідність у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.І ст.71 КАС України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, щодо задоволення позовної вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.,

За зазначених обставин, колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 р. в цій частині прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015р. по справі № 640/20377/15-а скасувати в частині відмови в позові, щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №092313 від 29.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. та прийняти нову постанову, якою задовольнити в цій частині.

В іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст постанови виготовлений 04.03.2016 р.