Справа № 805/5169/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року справа №805/5169/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Приміщення суду за адресою: м. Краматорськ, вул.Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.,

при секретарі судового засідання Челаховій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/5169/15-а за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року у справі № 805/5169/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди - відмовлено. (арк.справи 89-91)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк.справи 94-107).

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив залишити її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, думку позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_3 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу ГУ Міндоходів у Донецькій області № 166-о від 19 вересня 2014 року.

Позивач, вважаючи, що його конституційні права порушені зокрема тим, що за липень-вересень 2014 року позивачу нарахована заробітна плата у менших обсягах (без урахування премій) то відповідно і грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні на пенсію 29 вересня 2014 року нарахована у меншому розмірі, звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по адміністративній справі № 805/728/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними, стягнення недорахованої та невиплаченої різниці середньої заробітної плати за липень - вересень 2014 року, стягнення недорахованої та невиплаченої різниці вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано дії Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо відмови у перерахуванні середньої заробітної плати з урахуванням премій, перерахуванні грошової допомоги з урахуванням середньої заробітної плати з урахуванням премій, виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні протиправними.

Стягнуто з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_3 заборгованість з недорахованої та невиплаченої, як різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14 503,50 грн.

Стягнуто з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36 381,33 грн.

Після набрання законної сили постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по адміністративній справі № 805/728/15-а позивач звернувся до суду із заявою про видачу йому виконавчих листів по справі (арк. справи 23).

Отримавши виконавчі листи по адміністративній справі № 805/728/15-а, позивач 24 вересня 2015 року звернувся до Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області із заявами про відкриття виконавчого провадження з метою стягнення з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області заборгованості з недорахованої та невиплаченої як різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14 503,50 грн. та стягненню з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36 381,33 грн. (арк. справи 28-29).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 06 жовтня 2015 року №ВП48892270 за виконавчим листом №805/728/15, виданим 14 вересня 2015 року, відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_3 заборгованість з недорахованої та невиплаченої як різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14 503,50 грн. у зв'язку з пред'явленням виконавчого документу до органу державної виконавчої служби не за підвідомчістю виконання рішення (арк. справи 35).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 06 жовтня 2015 року №ВП48891973 за виконавчим листом №805/728/15, виданим 14 вересня 2015 року, відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36 381,33 грн. у зв'язку з пред'явленням виконавчого документу до органу державної виконавчої служби не за підвідомчістю виконання рішення (арк. справи 38).

Позивач звернувся до начальника ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області 27 жовтня 2015 року з проханням виплатити заборгованість з недорахованої та невиплаченої як різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14 503,50 грн. та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36 381,33 грн. (арк. справи 42-43).

27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про виконання судового рішення, а саме про стягнення Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14 503,50 грн. (арк. справи 48-49).

03 листопада 2015 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області із заявою про повернення без виконання заяв від 27 жовтня 2015 року про виконання судового рішення (арк. справи 50).

Листом Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області від 06 листопада 2015 року №06-19/1847 повернуто виконавчі листи без виконання (арк. справи 51).

18 листопада 2015 року позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області з проханням розглянути факти щодо порушення ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області законодавства про оплату праці в частині несвоєчасності проведення розрахунку при виплаті заробітної плати ОСОБА_3 (арк. справи 52-54).

26 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Голови ДФС України з проханням сприяти з питань невиконання керівництвом ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області рішень суду та норм діючого законодавства (арк. справи 57-61).

ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області за № 512/10/05-66-10 від 02 грудня 2015 року надало позивачу відповідь на лист від 27 жовтня 2015 року, що після внесення відповідних змін до кошторису ДПІ буде розглянуте питання щодо виплати грошових коштів відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по справі 805/728/15-а (арк. справи 69-70).

Згідно виписки ПАТ "Приват Банк" від 16 грудня 2015 року по картці/рахунку 405930 ОСОБА_3 за період 08 грудня 2015 року сума зарахувань склала 40 176,50 грн. (арк. справи 71).

Відповідно до виписки по рахунках, ОСОБА_3 за постановою №805/728/15-а 08 грудня 2015 року сплачено 40 176,50 грн. (арк. справи 85).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним питанням у межах даної справи є наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача - Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивачем, як звільненим працівником, за період з 30 квітня 2015 року по 8 грудня 2015 року в сумі 36 869,67 грн., тобто за період, який виконувалася постанова Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року в справі №805/728/15-а.

Відповідно вищезазначеної постанови, яка набрала законної сили, в зв'язку з апеляційним переглядом, 17.06.2015 року, Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області зобов'язано, крім іншого, виплатити позивачеві середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення (30.04.2015 року) у розмірі 36 381,33 грн.(арк. справи 17-20).

Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України ( далі - КЗпП) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

За приписами частини першої статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Згідно норм статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України виплата працівникові всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, якщо працівник в день звільнення не працював, здійснюється не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Враховуючи, що постанова суду в частині стягнення з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області зобов'язано, крім іншого, виплатити позивачеві середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36 381,33 грн. була постановлена судом 30 квітня 2015 року, колегія суддів зазначає, що остаточний розрахунок зі звільненим позивачем з виплати заборгованості мав відбутися 30 квітня 2015 року.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем за рішенням суду здійснений відповідачем тільки 8 грудня 2015 року, колегія суддів зазначає, що період, протягом якого Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області не виконувало свій обов'язок щодо виплати належних позивачеві, як звільненому працівникові, сум є період з 30 квітня 2015 року по 8 грудня 2015 року.

При вирішенні розміру середнього заробітку за період затримки розрахунку, колегія суддів погоджує розрахунок позивача, виходячи з абз. 1, 3 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок №100), відповідно до якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі №805/728/15-а в якій встановлено середньоденну заробітну плату ОСОБА_3 за останні фактично відпрацьовані ним два місяця в розмірі 244,17 грн. (арк. справи 17-20). Відповідно розрахунку позивача, за період з 30 квітня 2015 року по 8 грудня 2015 року загальна кількість робочих днів затримки повного розрахунку з позивачем склала 151 день. Отже, розмір середнього заробітку за період затримки Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області розрахунку з позивачем, як зі звільненою особою, який підлягає стягненню, складає 36 869,67 грн. (244,17 грн. х 151 день).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем, з урахуванням вимог ст..236 КЗпП України та ст..267 КАС України, обраний неправильний спосіб судового захисту, оскільки позивач саме з врахуванням вимог ст..236 КЗпП України звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідно до ст.244-2 КАС України суд апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи враховує постанову Верховного Суду України від 15 вересня 2015 року у справі №21-1765а15 за позовом ОСОБА_4 до Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, яка прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 116, 117 КЗпП у подібних правовідносинах і яка є обов'язковою для суду при застосуванні норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Щодо позовних вимог про стягнення з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області за рахунок Державного бюджету України спричинену позивачу моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до п.3 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків

Згідно п.5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів зазначає, що наведене у позовній заяві вираження моральних страждань позивачем не доведене та не має прямого зв'язку із обставинами, на які посилається позивач у адміністративному позові.

Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин, що підтверджують спричинення позивачу моральної шкоди.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням приписів частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції вирішена справа з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що обумовлює скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/5169/15-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/5169/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 36 869 (тридцять шість тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) гривень 67 коп.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 березня 2016 року. Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів протягом п'яти днів.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова