Справа № 812/1702/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1702/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідачів - Горбенка Є.С.,

та третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ліквідаційної комісії Старобільського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - Позивач) до ліквідаційної комісії Старобільського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - І-ий Відповідач), ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - ІІ-ий Відповідач), в якому Позивач просить:

- визнати неправомірною відмову І-го Відповідача у виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш 3000,00 грн у розрахунку на місяць, за період з 12.06.2014 по 13.07.2014 та за період з 21.07.2014 по 31.12.2014;

- зобов'язати Відповідачів виплатити винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №719 від 23.07.214 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш 3000,00 грн у розрахунку на місяць, за період з 12.06.2014 по 13.07.2014 та за період з 21.07.2014 по 31.12.2014

Ухвалою суду від 28 січня 2016 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що з 10 березня 1995 року працював в Старобільському РВ ГУМВС України в Луганськ.

08.05.2015 звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Згідно довідки від 07.05.2015 № ВДЗ/10905/А про безпосередню участь особи у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Позивач у період з 12.06.2014 по 07.05.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Старобільський РВ ГУМВС України у Луганській області листом від 03.11.2015 №65/9-8836 повідомив про те, що за 2014 рік згідно листа Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України від 02.07.2015 № 15/2-3750, щодо фінансування видатків на виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій у 2014 році колишнім працівникам підрозділів ГУМВС України у Луганській області, здійснити виплати у поточному році по зобов'язанням минулих можливо лише за відповідним рішенням суду.

За період з 21 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року винагорода за участь в антитерористичній операції Позивачу не нараховувалась.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 113).

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, про що подав заперечення (а.с. 107-108), просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування зазначив, що для виплати винагороди Кабінетом Міністрів України були виділені кошти з резервного фонду за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 01.10.2014. Однак оскільки зазначений наказ виданий вже по закінченню бюджетного періоду, тому Відповідач був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним (а.с. 117). 11.02.2016 направив пояснення, в яких зазначив про відсутність жодних публічно-правових відносин з Позивачем, оскільки будь-якими діями чи бездіяльністю управління законні права та інтереси Позивача не порушувались (а.с. 100).

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 69-72 КАС України, суд дійшов наступного.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Позивач - ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 10 березня 1995 року по 08 травня 2015 року проходив службу в Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області, що підтверджується інформацією, зазначеною в трудовій книжці (а.с. 6, 8).

Наказом ГУ МВС України у Луганській області від 07.05.2015 № 159 о/с Позивача звільнено в запас Збройних сил України за власним бажанням (а.с. 8).

Згідно до статті 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108), заробітна плата виплачується працівникові власником або уповноваженим органом, та виплата заробітної плати проводиться за місцем роботи (статті 24 цього Закону). Крім того, відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам необхідно враховувати, що згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Оскільки Позивач безпосередньо перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату в Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області, саме цей орган внутрішніх справ є належним відповідачем у справі.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старобільський РВ ГУМВС України у Луганській області з 09.11.2015 перебуває у стані припинення за рішенням засновників (а.с. 63).

Згідно інформації, зазначеній в наказі Міністерства внутрішніх справ від 30.10.2015 №1325 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», зі змінами внесеними наказом від 24.11.2015 № 1503 (а.с. 42-48), утворено ліквідаційну комісію Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області, яка є відповідно правонаступником Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області.

Відповідно до інформації, зазначеній в наказах першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 13.12.2014 № 98 (а.с. 120-122), від 03.06.2015 № 154 (а.с. 11-12, 123-125), від 20.08.2015 №232 (а.с. 126-127) відповідно, Позивач в періоди з 12.06.2014 по 13.07.2014, 14.07.2014 по 20.07.2014, з 15.11.2014 по 22.11.2014, з 20.12.2014 по 27.12.2014, 21.07.2014 по 23.01.2015, 24.01.2015 по 07.05.2015 відповідно безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що також підтверджується інформацією, зазначеною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 07.10.2015 № ВДЗ/10905/А (а.с. 9) про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданих на підставі.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі - Постанова №158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанова № 158 за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Статтею 43 Конституції України, зокрема, передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 2 наказу від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Згідно до вимог статті 2 Закону № 108 в структуру заробітної плати входять: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

На підставі викладеного, сума винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях встановлених пунктом 2 Постанови № 158 входить до структури заробітної плати.

З інформації, зазначеній в довідці від 08.01.2016 № 105/111/43-2016 виданій Позивачу Старобільським районним відділом ГУМВС України у Луганській області, судом встановлено, що грошове забезпечення Позивача у червні 2014 року становило - 4525,60 грн, у липні 2014 року - 2642,06 грн, у серпні 2014 року 2600,64 грн, у вересні 2014 року 2896,33 грн, у жовтні 2014 року - 2896,33 грн, у листопаді 2947,49 грн, у грудні 2014 року - 5494,83 грн, при цьому за період червень - грудень 2014 року винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції Позивачеві була нарахована та виплачена лише за період з 14.07.2014 по 20.07.2014 в розмірі 649,24 грн, за останній термін винагорада не нараховувалася та не виплачувалася (а.с. 38, 39).

Оскільки інформацією, наявною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 07.10.2015 № ВДЗ/10905/А, підтверджується право Позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за період червень-грудень 2014 року Старобільським РВ ГУМВС України у Луганській області нарахована та виплачена лише за сім днів липня 2014 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області виплатити Позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період червень - грудень 2014 року у загальному розмірі 24371,19 грн, в тому числі - за червень 2014 року - 4525,60 грн, липень 2014 року - 2350,76 грн (3000,00 грн -649,24 грн), за серпень 2014 року - 3000,00 грн, за вересень 2014 року - 3000,00 грн, за жовтень 2014 року - 3000,00 грн, за листопад 2014 року - 3000,00 грн, за грудень 2014 року - 5494,83 грн.

Суд не приймає посилання представника Відповідачів на відсутність у ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області видатків на виплату Позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, оскільки Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення І-м Відповідачем права Позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, з огляду на відсутність підстав для відмови в такій виплаті.

З огляду на вищевикладене, відмова І-го Відповідача у виплаті Позивачу винагороди не ґрунтується на вимогах закону та є протиправною.

Оскільки Позивач безпосередньо перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату у Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області, а також враховуючи, що суд дійшов висновку про належність саме І-го Відповідача, вимоги Позивача про зобов'язання виплатити винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №719 від 23.07.214 № 719 звернені до Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області задоволенню не належать.

Суд критично оцінює посилання Відповідача на видачу наказу АТЦ при СБУ від 20.08.2015 № 232 по закінченню бюджетного періоду оскільки а ні зазначений наказ, а ні інші нормативні акт, які регламентують спірні правовідносини, не обмежували права та обов'язки відповідача в частині реєстрації кредиторської заборгованості та виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Також судом критично оцінюються посилання представника Відповідачів на необхідність виплати винагороди за участь в АТО саме за кількість днів, в яких Позивач приймав участь в антитерористичній операції, оскільки вищезазначені нормативно-правові акти не містять посилань на виплату коштів пропорційно кількості днів, відбутих у відрядженні, проте містять застереження та гарантії згідно з якими сума винагороди не може бути менша за 3000 грн.

З системного аналізу наведених вище правових положень Постанови № 158 та Наказу № 719, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті пункту 2 Постанови № 158, суд дійшов висновку, що спірна винагорода обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі під час розгляду справи в усіх судових інстанціях від сплати судового збору звільняються.

При вирішенні справи по суті суд дійшов висновку, що сума винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях встановлених пунктом 2 Постанови №158 входить до структури заробітної плати.

Таким чином, Позивачу в зазначеній справі судовий збір сплачувати не належить.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 29 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ліквідаційної комісії Старобільського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Старобільського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області у виплаті ОСОБА_2 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш 3000,00 грн у розрахунку на місяць.

Зобов'язати ліквідаційну комісію Старобільського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (, місцезнаходження: 92700, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Фрунзе, буд. 20) виплатити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період червень - грудень 2014 року у загальному розмірі 24371 (двадцять чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 19 копійок, в тому числі - за червень 2014 року - 4525 (чотири тисячі п'ятсот двадцять п'ять) гривень 60 копійок, за липень 2014 року - 2350 (дві тисячі триста п'ятдесят) гривень 76 копійок, за серпень 2014 року - 3000 (три тисячі) гривень, за вересень 2014 року - 3000 (три тисячі) гривень, за жовтень 2014 року - 3000 (три тисячі) гривень, за листопад 2014 року - 3000 (три тисячі) гривень, за грудень 2014 року - 5494 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто чотири) гривні 83 копійки, з врахуванням відповідних відрахувань, передбачених чинним законодавством.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 09 березня 2016 року.

Суддя С.М. Чиркін