Справа № 822/1598/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1598/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

24 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області на свідоме та умисне невиконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2014 року по справі №822/1598/14; визнати порушеними права заявника, підтверджені постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2014 року по справі №822/1598/14; визначити у цьому судовому рішенні спосіб, строки і порядок виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2014 року по справі №822/1598/14; зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; враховуючи майновий стан, повністю звільнити заявника від оплати судових витрат, оскільки, зазначає, що він ветеран праці та непрацюючий пенсіонер із пенсією 1255 грн. 42 коп., заміських будинків, дачі та автомобілів не має.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв'язку із невідповідністю вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України та надано строк для усунення виявлених недоліків.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі, апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява має недоліки та не відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, а саме: відсутній документ про сплату судового збору.

Колегія суддів не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Так, позивачем разом з позовною заявою було подано заяву до суду першої інстанції, в якій він просив у зв'язку з важким матеріальним становищем звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 88 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Як свідчать матеріали справи, позивач є людиною похилого віку, пенсіонером, розмір його пенсії є незначним.

Разом з тим, залишаючи позовну заяву позивача без руху з підстав не сплати судового збору, суд першої інстанції заяву позивача не розглянув.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно матеріалів справи, позивач цим правом скористався, водночас неможливість ним сплатити судовий збір у зазначених розмірах у зв'язку з поважними причинами, не може бути перешкодою у доступі до правосуддя.

Статтею 88 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, вказана норма КАС України продубльована в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", з якої вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу наведених положень слідує, що процесуальний закон зобов'язує суд з'ясувати майновий стан сторони із метою зменшення тягаря несення судових витрат. Проте, судом першої інстанції не надано належної оцінки поданим до суду доказам майнового стану позивача та не перевірено чи дійсно останній має майнову можливість сплатити судовий збір у зазначеному розмірі, та чи наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованою позицію з приводу того, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, оскільки така позиція не враховує завдання та мету прийняття зазначених норм.

На думку колегії суддів, вказані норми прийняті законодавцем з метою захисту конституційного права особи на судовий захист передбаченого ст. 55 Конституції України у випадку неможливості нею при зверненні до суду сплати судовий збір у розмірах, встановлених законом, через її важкий майновий стан, та як наслідок призвести до порушення її права на судовий захист.

У випадку відсутності у особи можливості сплатити судовий збір через відсутність у неї фінансової можливості та у зв'язку з важким матеріальним становищем, звільнення від сплати судового збору є не правом суду, а обов'язком - захистити право особи на судовий захист на виконання вимог Конституції України.

Не можна позбавити особу права на звернення до суду через неможливість сплати нею суму судового збору.

При вирішенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції повинен був врахувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов'язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, зокрема, з можливістю звільнення останньої від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану, у противному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, при винесенні оскарженої ухвали, зобов'язаний був врахувати вищевказані норми процесуального та матеріального права та надати апелянту реальну можливість скористатись його правами на справедливий судовий захист.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вищенаведених обставин колегія судів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про прийняття позовної зави до розгляду, а відтак дана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.