Справа № 404/274/16-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/274/16-а
Номер провадження 2-а/404/74/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді, по якому просить: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, викладену у листі від 18 грудня 2015 року №109/4-11; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити їй з 1 грудня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 139 від 01.12.2015 року, а саме: в розмірі 90 % від заробітної плати судді в сумі 25768, 60 грн., без обмеження граничного розміру, та виплатити заборгованість, що виникла на день перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат; присудити їй сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.; допустити до негайного виконання постанову суду в межах суми платежу за один місяць; в порядку контролю за виконанням судового рішення зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді у 20-денний строк від дня набрання постановою законної сили подати звіт про її виконання.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 1 березня 2002 року вона працювала на посаді судді апеляційного суду Кіровоградської області. Відповідно до постанови Верховної ОСОБА_2 України від 25 грудня 2014 року №59-УШ та наказу голови апеляційного суду Кіровоградської області від 5 січня 2015 року (зі змінами, внесеними наказом від 19 січня 2015 року) була звільнена у відставку на підставі відповідної заяви, поданої 30 жовтня 2013 року, і з 26 грудня 2014 року виключена зі складу суду. Стаж роботи, що надавав право на відставку (стаж роботи на посаді судді) станом на дату звільнення становив 32 роки 6 місяців 5 днів. З 6 січня 2015 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, розпорядженням якого від 17 січня 2015 року їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання із застосуванням відсотка розрахунку 60% від заробітної плати в сумі 22776,60 грн.

Згідно з частиною 5 статті 120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2015 року у справі № 404/6331/15-а (№2-а/404/510/15), яка набрала законної сили, задоволено її позов до УПФУ в м. Кіровограді: визнано протиправними та скасовано розпорядження УПФУ в м. Кіровограді № 169188 від 17 січня 2015 року, № 169188 від 25 серпня 2015 року в частині визначення відсотка розрахунку утримання від заробітку. Зобов'язано відповідача призначити їй щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % від заробітної плати в сумі 22 776, 60 грн., починаючи з 27 грудня 2014 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та виплатити заборговану частину щомісячного довічного грошового утримання за період з 27 грудня 2014 року з урахуванням раніше проведених у цей період виплат.

За приписами ч. 1 статті 72, ч.2 ст. 255 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Вищезазначеним судовим рішенням встановлено, що призначення та виплата їй щомісячного довічного грошового утримання має здійснюватися відповідно до законодавства, яке діяло на час її звільнення у відставку та відрахування зі штату суду.

Станом на 27 грудня 2014 року (дату призначення її щомісячного довічного грошового утримання) діяла норма частини 3 статті 138 Закону України №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VIII), яка з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 у справі щодо змін умов виплати пенсій Г щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, яке має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень Законів України, передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена правова норма, яка регулює порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлює співвідношення та залежність його розміру від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Відтак, у разі зміни (у напрямі збільшення) суддівської винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (справа №21-584а14), а також від 17 березня 2015 року (справи №21-371а14, №21-429а14), від 9 червня 2015 року (справа №21-472а15), які в силу частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконних норм правового регулювання. Так, пп. 7 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року №28-2, встановлено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці.

З 1 вересня 2015 року підвищився розмір суддівської винагороди відповідно до Закону України від 17 вересня 2015 року №704-УШ "Про внесення змін до Державного бюджету України на 2015 рік". З цього часу суддівська винагорода працюючого судді апеляційного суду Кіровоградської області, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з урахуванням суддівського стажу 32 роки 6 місяців 5 днів становить 25768, 60 грн., в тому числі: посадовий оклад -15158 грн., доплата за вислугу років 70% - 10610, 60 грн., що підтверджується довідкою апеляційного суду від 1 грудня 2015 року №139, виданою на її ім'я за формою, встановленою Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1.

11 грудня 2015 року вона звернулася до УПФУ в м. Кіровограді з заявою про здійснення перерахунку належного їй як судді апеляційного суду Кіровоградської області у відставці щомісячного довічного грошового утримання на підставі зазначеної довідки апеляційного суду, з урахуванням згаданої постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2015 року у справі №404/6331/15-а (№2-а/404/510/15), а саме: в розмірі 90 % від заробітної плати в сумі 25768, 60 грн.

Листом від 18 грудня 2015 року №109/4-11 відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, посилаючись на відсутність правових підстав і, зокрема, на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Вважає, що рішення УПФУ в м. Кіровограді про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, викладене у листі від 18 грудня 2015 року №109/4-11, є протиправним, суперечить вимогам Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та відповідним правовим висновкам, викладеним в зазначених вище рішеннях Конституційного Суду України, Верховного Суду України, які мають преюдиційне значення і є обов'язковими для виконання.

Посилання відповідача на п.5 розділу Ш "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII суперечать ст. 58 Конституції України щодо незворотності дії законів у часі, порушують принцип правової визначеності як складової верховенства права, передбачений статтею 8 Конституції України, принципу рівності, який має універсальний характер і гарантований статтею 21 ОСОБА_3 Закону України, а також призводять до порушення незалежності суддів, гарантованої статтею 126 Конституції України.

Крім того, Прикінцеві положення носять загальний характер, передбачають застереження щодо умов і підстав скасування спеціальних видів пенсій, однак фактично не скасовують норми ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на момент отримання мною статусу судді у відставці), на підставі якої їй призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання.

До початку судового розгляду справи по суті позивач надала заяву про зміну предмету позову, згідно якої просить: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, викладену у листі від 18 грудня 2015 року №109/4-11; визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 169188 від 18.01.2016 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити їй з 1 грудня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Кіровоградської області №139 від 01.12.2015 року, а саме: в розмірі 90 % від заробітної плати судді в сумі 25768, 60 грн., без обмеження граничного розміру, та виплатити заборгованість, що виникла на день перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат; присудити їй сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.; допустити до негайного виконання постанову суду в межах суми платежу за один місяць; в порядку контролю за виконанням судового рішення зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді у 20-денний строк від дня набрання постановою законної сили подати звіт про її виконання.

В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, його представник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та справу розглянути у його відсутності. Посилається на те, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке призначено на підставі Закону України «Про статус суддів». Загальний процент для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання від заробітку становить 90 %, згідно рішення суду. Пункт 4 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» містить норму прямої дії, згідно якої у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Інше Законом не передбачено. Для інших суддів не передбачено на законодавчому рівні проведення перерахунку взагалі. Позивач працювала суддею апеляційного суду Кіровоградської області, а законодавець приймаючи ОСОБА_3 України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачив право інших суддів у відставці, окрім суддів Конституційного Суду України, на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Позовні вимоги є необґрунтовані, оскільки пунктом 5 розділу 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечені осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначають відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про кабінет ОСОБА_2 України», «Про судову експертизу», «Про національні банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. Враховуючи неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в том числі спеціальних, на загальних підставах скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно по пенсійних справах з датою звернення починаючи з 01 червня 2015 року, перерахунки пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не проводиться. В зв'язку з чим по суті позовних вимог позивач висуває позовні вимоги, які прямо суперечать вище зазначеним нормам. Крім того, Управління Пенсійного фонду України заперечує проти допуску рішення суду до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Враховуючи те, що предметом даного позову є визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, вважають, що правові підстави для застосування ч.1 ст.256 КАС України у даному випадку відсутні оскільки не визначена сума боргу, що підлягає стягненню. Управлінням виконуються рішення суду, які набрали законної сили своєчасно і в повному обсязі, в зв'язку з чим встановлення судового контролі за виконанням рішення суду є передчасним.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної ОСОБА_2 України від 25.12.2014 р. № 59-VІІІ ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у відставку. Наказом голови апеляційного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року, зі змінами відповідно до наказу від 19.01.2015 року, виключено з 26 грудня 2014 року (останній день роботи) суддю апеляційного суду Кіровоградської області Черниш Тамару Володимирівну зі складу суду, в звязку зі звільненням у відставку.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді № 169188 від 25.08.2015 року змінено дату первинного призначення позивачу щомісячного грошового утримання на 27.12.2014 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2015 року, яка набрала законної сили 07.12.2015 року, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді №169188 від 17 січня 2015 року, №169188 від 25 серпня 2015 року, в частині визначення відсотка розрахунку утримання від заробітку. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % від заробітної плати в сумі 22 776 грн. 60 коп., починаючи з 27 грудня 2014 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді виплатити заборговану частину щомісячного довічного грошового утримання за період з 27 грудня 2014 року по день винесення рішення, з урахуванням раніше проведених у цей період виплат. Допущено до негайного виконання постанову суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційним судом Кіровоградської області, в зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям, видано позивачу довідку від 01.12.2015 року №139, згідно якої її заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.09.2015 року становить 25 768,60 грн. (а.с.14).

На звернення позивача про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді листом за №109/Ч-11 від 18.12.2015 року та рішенням від 18.01.2016 року № 169188 відмовлено в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2015 року.

Згідно п.п.1,2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті /вчинені/ вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на виконання іншої оплачуваної роботи, окрім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, ОСОБА_3 України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Статус суддів у відставці та їх забезпечення визначено Законом України №2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до пунктів 8, 11 частини 4, частини 6 статті 47 зазначеного Закону (у редакції, яка діяла на момент виходу позивача у відставку) незалежність судді забезпечується зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Визначений Законом № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року «Про статус суддів» порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддів було змінено у зв'язку із набранням чинності Законом № 2453-VІ від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів». Разом з тим, залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, ОСОБА_3 № 2453-VІ від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VI від 8 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру.

Рішенням № 3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону № 3668-VI від 8 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з якими «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя».

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

У пункті 8 Рішення № 3-рп/2013 визначено, що частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VІ від 8 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VІ від 8 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» .

Оскільки за змістом пункту 4 Рішення № 3-рп/2013 воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними, то право на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За таких обставин у позивача виникло право на перерахунок призначеного щомісячного грошового довічного утримання.

Разом з тим, заперечення відповідача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки право позивача на щомісячне довічне грошове утримання суддів виникло 27.12.2014 року, а ОСОБА_3, на який посилається відповідач, був прийнятий 02.03.2015 року і набув чинності лише 01.04.2015 року, а тому, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Більш того, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 суттєво звужують зміст і обсяг прав судді у відставці, суперечать конституційним нормам, передбаченим ст.ст. 8, 21, 22, 126 Конституції України, а тому, суд вважає, слід застосувати вищевказані норми Конституції, як норми прямої дії та застосувати норми статті 141 Закону України № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, які ґрунтуються на Конституції і не суперечать їй.

За змістом частин 4, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в сумі 25678,60 грн., починаючи з 01 грудня 2015 року, без обмеження граничного розміру, а відтак, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст.267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Суд вважає за необхідне зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді подати в 20-денний строк звіт про виконання судового рішення, з дня набрання ним законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-11, 71, 86, 94, 160-163, 256, 267 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання протиправними дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2015 р., викладену у листі від 18 грудня 2015 року №109/4-11.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 18.01.2016 року № 169188 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов'язати у Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в сумі 25768,60 грн., починаючи з 01 грудня 2015 року, без обмеження граничного розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат. Допустити до негайного виконання постанову суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на користь ОСОБА_1 551,20 грн. понесених судових витрат. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді подати в 20-денний строк звіт про виконання судового рішення, з дня набрання ним законної сили. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4