Справа № 2а-5430/10/0470
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Київ К/800/17763/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Маріупольської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів за касаційною скаргою Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, 30 квітня 2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Маріупольської митниці Державної митної служби України правонаступником якої є Східна митниця Міндоходів та з урахуванням уточнень позовних вимог просив: - визнати незаконним та скасувати наказ Голови Державної митної служби України від 12.04.2010 р. № 536-к „Про припинення перебування на державній службі"; - зобов'язати Державну митну службу України поновити позивача на посаді начальника Маріупольської митниці Державної митної служби України; - зобов'язати Маріупольську митницю Державної митної служби України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.04.2010 року по час фактичного поновлення на посаді; - визнати незаконним та скасувати наказ Державної митної служби України від 27.05.2010 р. №534 в частині позбавлення премії колишнього начальника Маріупольської митниці позивача у зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення; - зобов'язати Маріупольську митницю Державної митної служби України нарахувати та виплатити позивачу премію за результатами роботи в квітні 2010 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної митної служби України від 12.04.2010 р. № 536-к „Про припинення перебування на державній службі"; - зобов'язано Державну митну службу України поновити позивача на посаді начальника Маріупольської митниці Державної митної служби України;

- зобов'язано Маріупольську митницю Державної митної служби України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- зобов'язано звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді начальника Маріупольської митниці Державної митної служби України та нарахувати і виплатити грошове забезпечення за один місяць.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011 року апеляційні скарги Державної митної служби та Маріупольської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2011 року залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2010 року - без змін.

ОСОБА_4 04.11.2011 року подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення з посиланням на те, що судом, зобов'язано Маріупольську митницю Державної митної служби нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, однак судом не було визначено розмір даного грошового забезпечення згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», внаслідок чого виконання постанови суду від 10.12.2010 року є неможливим. За підрахунком позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2010 року по 10.12.2010 року складає 80828,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративною суду від 24.11.2011 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року у задоволені заяви про прийняття додаткового судового рішення відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.102013 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року заяву позивача задоволено частково. Зобов'язано Східну митницю Міндоходів нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2010 року по 10.12.2010 року у розмірі 70664 (сімдесят тисяч шістсот шістдесят шість) грн. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року залишено без змін додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, Східна митниця Міністерства доходів і зборів України звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 щодо ухвалення додаткового рішення, з посиланням та те, що при прийнятті рішення про поновлення позивача на роботі не було розглянуто питання щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу

З таким висновком погоджується суд касаційної інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, вказана норма має вичерпний перелік критеріїв для ухвалення додаткового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2010 року в частині нарахування та виплати ОСОБА_4 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу виконана частково, оскільки 27.09.2010 року на картковий рахунок позивача перераховано грошове забезпечення за один місяць за виключенням утриманих податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки судами попередніх інстанцій встановлений факт не вирішення питання щодо визначення розміру сум, які підлягають стягненню на користь позивача, що унеможливлює виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року, то суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність зобов'язання Східної митниці Міндоходів нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2010 року по 10.12.2010 року у розмірі 70664 (сімдесят тисяч шістсот шістдесят чотири) грн., виходячи з положень «Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Східної митниці Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення, а додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець