Справа № 2-а-1797/10
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2010-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-1797/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Вєтлугіної Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС Новомосковської роти ДПС ДАІ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС Новомосковської роти ДПС ДАІ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В позові зазначив, що він 15.03.2010 року, керуючи автомобілем марки FIAT, моделі 230L, державний номер 07000НР рухався по автодорозі „Харків-Сімферополь, та на 239 км був зупинений інспектором ДПС Новомосковської роти ДПС Управління ДАЇ України в Дніпропетровській області ОСОБА_3. Інспектором було складено протокол Серія СА №128435 від 15.03.2010 р. про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП України, та винесена постанова Серія АН №633068 від 15.03.2010 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 300грн.

Порушення, на думку інспектора, полягало у тому, що ОСОБА_1 начебто перевищив встановлену швидкість руху, і рухався зі швидкістю 77 км/год, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 „обмеження максимальної швидкості 50 км/год., де ведуться ремонтні роботи. Відповідно до постанови, швидкість інспектором ДАІ вимірювалась приладом Радіс № 2088.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, та просив його задовольнити. З зазначеною постановою не погоджується, оскільки в ній викладені факти які суперечать дійсності і які не доведені відповідними доказами. У своїх поясненнях до протоколу, позивач зазначив, що порушень ПДР не скоїв, до початку ремонтних робіт рухався зі швидкістю 65 км/год., потім знизив швидкість до 40 км/год, а проїхавши ремонтні роботи знову почав рухатися зі швидкістю 65 км/год. Інспектор не надав позивачу фото-відео докази його вини, зафіксовані спеціальними вимірювальними пристроями, які мають функції фото і кінозйомки, чи саме його автомобіль порушував швидкісний режим руху, бо в зону вимірювання швидкості , підпадає і смуга зустрічного руху, де рухалось в цей час декілька машин, для яких обмеження швидкості було встановлено не знаком 3.19, а загальним правилом - 90 км/год.

Позивач також зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена була в салоні службового автомобіля, одночасно зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавило його прав передбачених ст..268 КупАП.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позов не визнають, та надіслали свої пояснення.

В рапорті командира Новомосковської роти ДПС ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області ОСОБА_4О зазначено, що 15.03.2010 року по нагляду за дорожнім рухом на маршруті №1-4 несли службу прапорщик міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Використовували для нагляду за дорожнім рухом прилад для вимірювання швидкості Радіс №2088, свідоцтво про перевірку №12422/12, дійсне до 30.12.2009 року.

Отже на 15.03.2010 року прилад для вимірювання швидкості Радіс №2088, не пройшов перевірку, тому його показання, не можуть бути належними доказами.

Згідно ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не порушував вимог п.п. 12.9.б ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки, а інспектором не було здійснено фіксацію правопорушення технічними засобами та не було представлено до суду будь-яких доказів вини позивача. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова Серія АН №633068 від 15.03.2010 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст. 71, 158-163 КАС України, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС Новомосковської роти ДПС ДАЇ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо складання протоколу Серія СА №128435 від 15.03.2010 р. про адміністративне правопорушення та постанови Серія АН №633068 від 15.03.2010 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП України на ОСОБА_1

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення Серія АН №633068 від 15.03.2010 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня оголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: