Справа № 157/601/15-а 2-а/157/28/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Справа № 876/8076/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області перерахувати суму недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, особовий рахунок НОМЕР_1 з 01 липня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року; зобов'язання виплатити позивачу як дружині померлого ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену в зв'язку із смертю суму пенсії за період з 11 липня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що дії управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області є протиправними та необґрунтованими, оскільки вони грубо порушують конституційні права позивача.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати недоотриману ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, пенсію, на виплату якої він мав право, за період з 05 березня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що чоловік позивача ОСОБА_2 мав право на виплату йому пенсії до часу смерті, і така недоотримана ним пенсія фактично була йому нарахована відповідачем, однак згідно з Законом нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, який перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області та отримував пенсію по віку.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_1 є інвалідом дитинства 2 групи, пенсіонером, досягла віку, передбаченого ст. 26 Закону, що стверджується посвідченням по інвалідності та пенсійним посвідченням НОМЕР_3 (а.с 4, 5).

З довідки виконавчого комітету Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 193 від 22 червня 2015 року вбачається, що з ОСОБА_1 проживав та здійснював за нею догляд до моменту оголошення безвісно відсутнім її чоловік ОСОБА_2

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме, 05 березня 2015 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою до управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області за виплатою суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2, однак, як вбачається з відповіді № 56/К-01 від 11 березня 2015 року, відповідач відмовив їй у виплаті недоотриманої пенсії з тих підстав, що позивач не подала документів, які засвідчують, що вона перебувала на утриманні померлого пенсіонера, та повідомив, що виплату недоотриманої пенсії можливо буде провести після спливу 6 місяців від дня смерті пенсіонера за умови подання нею свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Частинами 1, 2 статті 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Непрацездатними членами сім'ї, у відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону, вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним і відповідно до ст. 5 регулює відносини між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

У ч. 3 ст. 52 цього Закону зазначається, що у разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_2 і спадкоємець першої черги за законом, 27 січня 2015 року, тобто протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Статтею 1227 ЦК передбачено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення наведеної норми ЦК України не суперечить ст. 52 Закону, а доповнює цей Закон та передбачає включення недоотриманої пенсіонером за життя пенсії до складу спадщини в разі відсутності підстав для виплати її в порядку, передбаченому спеціальним законом.

Згідно з повідомленням управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області № 1409/02-20-16 від 12 травня 2015 року, наданим адвокату Гарбарчук Н. М., виплата пенсії ОСОБА_2 була припинена з липня 2011 року, розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 49516,13 грн. за період з 15 січня 2012 року по 31 жовтня 2014 року. Та обставина, що за ОСОБА_2 рахується недоотримана пенсія, підтверджується також довідкою управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області від 12 травня 2015 року № 3329, що видана ОСОБА_1 (а.с. 13, 14).

Як вбачається з атестату № 690 про закриття особового рахунку, особовий рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 був закритий у зв'язку зі смертю пенсіонера.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 мав право на виплату йому пенсії до часу смерті з огляду на те, що така недоотримана ним пенсія фактично була йому нарахована відповідачем, про що повідомлено представника позивача адвоката Гарбарчук Н. М. та видано довідку позивачу, однак згідно з Законом нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тому суд вірно задовольнив позовні вимоги за період з 05 березня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Твердження відповідача про те, що пенсія ОСОБА_2 була розрахована відповідно до розпорядження НОМЕР_1 від 15 січня 2015 року за умовно відкритим рахунком, за наявності повідомлення № 1409/02-20-16 від 12 травня 2015 року та довідки № 3329 від 12 травня 2015 року про наявність недоотриманої останнім пенсії, виданих відповідачем, що стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду за захистом її прав, не впливають на правильність висновків суду.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 02 липня 2015 року в справі № 157/601/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 04 березня 2016 року.