Справа № 522/10488/15-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/10488/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Кравця О.О.
суддів -Коваля М.П. Шевчук О.А.
за участю секретаряТутової Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13.10.2015 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції Одеської області про скасування постанови та припису ,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції Одеської області та просив визнати неправомірними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 12.05.2015 року №274 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності,будівельнихнорм,державних стандартів і правил від 06.05.2015 року.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 13.10.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив її скасувати та прийняти нову , якою позов задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади ,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. N 563 Територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади (далі - територіальні органи) можуть утворюватися в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи, якщо це передбачено положенням про міністерство та інший центральний орган виконавчої влади.

Згідно п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553,Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України. Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.

Згідно п/п 2,3 п.11. Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: - складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; - видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно п.2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ,затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 р. № 735, яка набрала чинності 29 жовтня 2013 року, та якою внесені зміни до Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держбудінспекцією та її територіальними органами. Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники у межах своїх повноважень.

Судом 1-ої інстанції було встановлено , що Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради замовнику будівництва, - ОСОБА_6, були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вказаною адресою за № 01- 13/329ог від 27.11.2014 року. На підставі зазначених містобудівних умов та обмежень Центром НТТМ з архітектури та будівництва Академії будівництва України було розроблено проектну документацію.

Замовником будівництва ОСОБА_6 було подано до Департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за № ОД 81 від 19.12.2014 року.

06.05.2015 року на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки № 1320 від 28.04.2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у місті Одеса Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (структурного підрозділуДержавної архітектурно-будівельної інспекції України) Лисим С.О. було здійснено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки було складено акт , яким встановлено, що на даній земельній ділянці виконані будівельні роботи з влаштування підпорних стін по периметру ділянки, влаштування фундаменту під чашу відкритого басейну відповідно до наданої проектної документації, виконуються будівельні роботи з влаштування залізобетонного перекриття між першим, другим, третім та четвертими поверхами та влаштування деяких міжкімнатних перегородок з газобетон них блоків на всіх поверхах та зовнішніх стін в частині будинку, обмеженого осями А-Д та 2-4. Додатково зафіксовано, що виконуються будівельні роботи з влаштування капітальної залізобетонної стіни висотою близько 2-х метрів по межі зазначеної земельної ділянки довжиною близько 20 м, яка не передбачена розробленою проектною документацією, а ОСОБА_6 виконує будівельні роботи з відхиленням від затверджених проектних рішень, що є порушенням ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За цим фактом 06.05.2015 року головним державним інспектором Лисим С.О. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 96 КУпАП , та було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.05.2015 року з вимогою усунення виявлених порушень у термін до 06.06.2015 року. ОСОБА_6 був ознайомлений з актом, протоколом про адміністративне правопорушення та приписом, про що свідчить його підписи на даних документах.

Постановою заступника директора Департаменту ДАБІ в Одеській області Курган С.П., № 274 від 12.05.2015 року ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме, вищезгадані акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 06.05.2015 року, було визнано ОСОБА_6винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП - виконання будівельних робот із відхиленням від затверджених проектних рішень та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 гривень.

Крім того, апеляційним судом було встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року по справі № 815/4673/15 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 10.08.2015р. № 55 "СК" "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт", яким скасовано реєстрацію декларацію від 19.12.2014р. № 81 про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено,що проект індивідуального житлового будинку було розроблено з порушенням норм ДБН, пожарних та санітарних норм, оскільки під час його розробки не враховано складність об'єкту будівництва та наявність сусідніх будівель, що в порядку ст.72 КАС не потребує подальшого доказування.

Відповідно ч.2-4 ст.28 Закону України, від 17.02.2011, № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Таким чином ,апеляційний суд вважає,що вищевказана правова норма регулює тільки спорудження тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, а твердження апелянта про її порушення судом 1-ої інстанції є помилковим та погоджується із висновком суду 1-ої інстанції,щодо відсутності підстав для задоволення позову , так як наявні достатні та допустимі докази скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ,щовлаштування капітальної залізобетонної стіни висотою близько 2-х метрів по межі зазначеної земельної ділянки довжиною близько 20 м, яка не передбачена розробленою проектною документацією є влаштуванням огорожі будівельного майданчику під час підготовчих робіт , контроль за розміщенням якої є компетенцією відповідних органів Одеської міської ради ,висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Але апеляційний суд вважає, що вказану справу було розглянуто неповноважними судом з порушенням правил предметної підсудності .

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії , а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної особи , вирішуються адміністративним судом за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вказана адміністративна справа була підсудна Одеському окружному адміністративному суду, так як Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції Одеської областіна момент проведення перевірки був територіальним органом центрального органу виконавчої влади-Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є вирішення справи неповноважним судом

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч.1 ст. 195,196, 198, 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково, постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13.10.2015 р. - скасувати :

Прийняти нову постанову:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Коваль М.П.

Суддя Шевчук О.А.