Справа № 810/5686/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року 810/5686/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європетроліум» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європетроліум» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області, в якому просить суд, з урахуванням уточнення позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 20.10.2015 № про сплату штрафу у сумі 4 424,30 грн.;

- зобов'язати відповідача внести в інтегровану картку ТОВ «Європетроліум» відомості про сплату позивачем сум за платіжним дорученням № 3310 від 04.09.2015 на суму 94 386,00 грн., спрямованих на сплату авансового внеску з податку на прибуток (код 85 ).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач своєчасно та у повному обсязі сплатив податкові зобов'язання, що підтверджується платіжним дорученням, яке товариство в межах операційного часу передало на виконання обслуговуючого банку. Згідно відмітки банку вказане платіжне доручення прийнято до виконання, проте, перерахування коштів до бюджету банком виконано не було, що стало причиною нарахування товариству штрафу. Позивач вважає, що контролюючий орган не повинен покладати відповідальність за порушення строків зарахування грошових коштів до бюджету на товариство, оскільки неперерахування коштів за платіжним дорученням сталося з вини банку, а не позивача.

До судового засідання представники сторін не прибули.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Також надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржувані рішення є правомірними.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ТОВ "Європетроліум" () зареєстроване Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 07.06.2007, номер запису 1 339 102 0000 004614, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 08.12.2015.

Позивач знаходиться на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області за місцезнаходженням: 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 2.

Між позивачем і АТ «Банк «Національні інвестиції» укладено договір №4922 банківського рахунку від 19.06.2007, згідно умов якого банк відкриває Клієнту поточний (поточні) рахунок у національній та (або) іноземній валюті у відповідності до нормативно-правових актів Національного Банку України (далі - НБУ) та умов цього Договору (п. 1.1). Банк зобов'язується здійснювати своєчасне зарахування та списання коштів з рахунку (рахунків) Клієнта (п.п.2.1.11 п. 2.1 п.2 2).

Довідкою виданою ПАТ «Банк «Національні інвестиції» № 2240/14-1 від 29.05.2012 (а.с. 20), підтверджено, що в АТ «Банк «Національні інвестиції» ТОВ «Європетроліум» (код 35153262) відкрито поточний мультимедійний рахунок №22/980/978/840.

Позивачем надано АТ «Банк «Національні інвестиції» на виконання платіжне доручення від 04.09.2015 № 3310 на суму 94 386,00 грн. Призначення платежу - *;101;35153202;11024000; Авансовий внесок податок на прибуток (далі - ПнП) за вересень 2015 р. (а.с. 22).

Згідно відміток АТ «Банк «Національні інвестиції» вказане платіжне доручення прийнято до виконання 04.09.2015 (п'ятниця).

Позивач листом №11-14/2909 від 04.09.2015 (а.с. 21) повідомив податковий орган про сплату авансового внеску податку на прибуток за вересень 2015 на загальну суму 94 386,00 грн. До листа додано копію вказаного платіжного доручення. Лист отримано відповідачем на наступний робочий день 07.09.2015 (понеділок).

Разом з цим, 10.09.2015 позивач звернувся з листом № 11-14/2940 від 09.09.2015 (а.с. 23) до АТ «Банк «Національні інвестиції» з проханням повідомити про перерахування до бюджету сум авансового внеску з податку на прибуток за вересень 2015 згідно вказаного платіжного доручення. Станом на день звернення до суду відповіді не отримано.

Водночас, позивач листом №11-14/2971 від 11.09.2015 (а.с. 24) повідомив відповідача про подання 26.01.2015 податкової декларації з податку на прибуток за 2014 (реєстраційний номер: ), що підтверджується квитанцією №2, в якій розраховано авансовий внесок з податку на прибуток в розмірі 44 243 грн., що підлягатиме сплаті щомісячно (р. 23 декларації з ПнП).

ДПІ у Києво-Святошинському районі 20.10.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 4 424,30 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств, 11021000 за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 44 243,00 грн.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.п. 36.1, 36.5 ст. 36 ПК України).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до п. 57.1 ст. 57 ПК України в частині сплати щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств.

Водночас п. 9 підрозділу 4 р. ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов'язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

З матеріалів справи слідує, що сплата позивачем авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 94 386,00 грн. за декларацією з податку на прибуток за 2014 від 26.01.2015 № здійснювалась з розрахункового рахунку №22, відкритого в ПАТ «Банк «Національні інвестиції», що підтверджується платіжним дорученням від 04.09.2015 № 3310.

Разом з тим, судом встановлено, що ПАТ «Банк «Національні інвестиції» кошти у відповідному розмірі за платіжним дорученням від 04.09.2015 №3310 до Державного бюджету України не перерахувало, про що свідчать дані наявних у матеріалах справи інтегрованих карток ТОВ «Європетроліум» по авансовому внеску з податку на прибуток приватних підприємств та по податку на прибуток приватних підприємств.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, визначено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2011 № 2346-III (далі - Закон №2346-III).

Згідно п. 1.30 ст. 1 Закону №2346-III платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №2346-III за допомогою платіжного доручення, яке є розрахунковим документом, здійснюється ініціювання переказу.

Пунктом 8.1 ст. 8 Закону №2346-III визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно п. 22.4 ст. 22 Закону №2346-III під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню до бюджету суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань. Тобто, платник податку, надавши банку платіжне доручення про сплату відповідних сум податку в межах операційного часу банку, вважається таким, що виконав свої податкові зобов'язання перед бюджетом у повному обсязі, при цьому, відповідальність за подальший переказ сум податкового зобов'язання несе банк.

Таким чином, незважаючи на те, що згідно ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок, для платника податків днем сплати податкового зобов'язання є день подачі до банку платіжного доручення, за умови, що на рахунку такого платника податків достатньо коштів для його виконання.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями п. 129.6 ст. 129 ПК України, яким визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, передбачено, що Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Зі змісту наявного в матеріалах справи копії платіжного доручення від 04.09.2015 №3310 слідує, що на вказаному платіжному дорученні наявна відмітка банку про його одержання та відсутні будь-які ознаки того, що банком було повернуто дане платіжне доручення без виконання.

Крім того, позивачем надано до суду довідку ПАТ "Банк "Національні інвестиції" від 14.01.2016 №330/14, з якої слідує, що на момент пред'явлення платіжного доручення від 04.09.2015 №3310 (станом на 04 вересня 2015 року) залишок коштів на рахунку ТОВ "Європетроліум" був достатнім для перерахування до бюджету вказаного у платіжному дорученні зобов'язання з авансового внеску з податку на прибуток.

Отже, факт направлення позивачем вказаного платіжного доручення з належними та допустимими реквізитами дозволяє дійти висновку про виконання позивачем обов'язку, покладеного на нього законодавцем та закріпленого статтею 67 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 29.09.2014 №К/800/17917/14 у справі №810/5307/13-а.

Зважаючи на те, що позивач у повному обсязі виконав обов'язок щодо складення та подання до уповноваженого банку платіжного доручення про перерахування грошових коштів з метою сплати податкових зобов'язань, а порушення вимог законодавства щодо перерахування коштів допущено банком, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання відповідача внести в інтегровану картку ТОВ «Європетроліум», що ведеться ДПІ у Києво-Святошинському районі відомості про сплату позивачем авансового внеску з податку на прибуток (код 85 ) за платіжним дорученням № 3310 від 04.09.2015 на суму 94 386,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню, а висновки податкового органу про відсутність реального здійснення операцій по взаємовідносинах позивача з вказаним контрагентом безпідставними та непідтвердженими жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 20.10.2015 № .

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управляння Державної фіскальної служби України у Київській області внести до інтегрованої картки особового рахунку ТОВ «Європетроліум» (ідентифікаційний ) відомості про сплату коштів за платіжним дорученням № 3310 від 04.09.2015 на суму 94 386,00 грн. спрямовані на сплату авансового внеску з податку на прибуток (код 85 ).

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управляння Державної фіскальної служби України у Київській області на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Європетроліум» (ідентифікаційний код 35153262) документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення №223 від 08.12.2015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.