Справа № 523/15066/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/15066/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Діордіці В.В.

позивача - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та його скасування, а також про зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФУ в Одеській області) в якому просила:

- визнати рішення Комісії при ГУПФУ в Одеській області від 29 квітня 2015 року (протокол №4) про відмову в підтвердженні періоду пільгового трудового стажу з 03 серпня 1992 року по 17 травня 1993 року на посаді машиніста пневматичних насосів, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 - протиправним та скасувати його;

- зобов'язати підтвердити період пільгового трудового стажу з 03 серпня 1992 року по 17 травня 1993 року на посаді машиніста пневматичних насосів, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що суб'єкт владних повноважень приймаючи рішення діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, не дотримався принципів добросовісності, виваженості.

Зазначене порушення, на думку позивача, виразилося у формальному розгляді Комісією питання щодо праці позивача у спірний період на посаді, пов'язаною із негативним впливом на здоров'я шкідливих виробничих факторів.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року позов задоволено.

Суд визнав рішення Комісії при ГУПФУ в Одеській області від 29 квітня 2015 року протиправним та зобов'язав ГУПФУ в Одеській області підтвердити ОСОБА_2 період роботи з 03 серпня 1992 року по 17 травня 1993 року на посаді машиніста пневматичних насосів.

В апеляційній скарзі ГУПФУ в Одеській області зазначає про порушення судом першої інстанції вимог ст. 159 КАС України, що виразилося у прийнятті незаконного та необґрунтованого рішення.

Апелянт просить скасувати прийняте рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову.

У суді апеляційної інстанції представник ГУПФУ в Одеській області підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Позивач та її представник заперечували проти задоволення апеляції та просили рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 1988 року по 2009 рік працювала на Одеському цементному заводі, який в подальшому був перейменований в ЗАТ «Одесацемент» ім. Посмітного, а після його ліквідації продовжувала працювати в ТОВ «Цемент».

Як свідчать матеріали справи ЗАТ «Одесацемент» ім. Посмітного було ліквідовано 08 січня 2002 року (а.с.15) і на його базі було утворено ТОВ «Цемент», яке не є правонаступником ліквідованої установи (а.с.13,14).

Відповідно до «Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» №705 від 23 вересня 2011 року, виданою ТОВ «Цемент», позивачу підтверджено період роботи з 20 квітня 1988 року по 22 грудня 2008 року (а.с.19-20).

Підтверджено, що позивач зазначений період часу працювала повний робочий день на ЗАТ «Одесацемент» та виконувала роботи з виробництва будівельних матеріалів та цементу, які відповідно до результатів атестації робочих місць відносяться до Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Указаною довідкою до пільгового стажу не були включені періоди роботи позивача з 03 серпня 1992 року по 22 лютого 1993 року на посаді машиніста гвинтових насосів (наказ про призначення №139-к від 03 серпня 1992 року) та період роботи з 01 березня 1993 року по 17 травня 1993 року на посаді машиніста пневмокамерних насосів (наказ №53 від 22 лютого 1993 року).

Зазначені обставини підтверджені трудовою книжкою ОСОБА_2 та особовою карткою форми - Т-2.

15 лютого 1993 року на Одеському цементному заводі згідно з наказом №50 було затверджено результати атестації робочих місць і посада машиніста пневматичних насосів була атестована як така, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

09 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до ГУПФУ в Одеській області з заявою про підтвердження стажу роботи на посаді машиніста пневматичних насосів у період з 03 серпня 1992 року по 17 травня 1993 року.

Рішенням Комісії при ГУПФУ в Одеській області від 29 квітня 2015 року позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що атестація робочого місця посади машиніста гвинтових насосів не була проведена, а посада машиніста пневмокамерних насосів не передбачена Списком №2 виробництв, цехів професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року №10 розділ XVII «Виробництво будівельних матеріалів» (а.с.29).

Позивач, не погоджуючись з рішенням Комісії наполягає на тому, що професія машиніста пневматичних насосів та машиністів пневмокамерних насосів є - тотожними.

Посилаючись на листи Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут» та ТОВ «Промпневмокомплект» позивач стверджує, що пневматичні насоси це більш загальне поняття, під яке підпадають і пневмокамерні насоси (а.с.30-31).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, погодився з доводами ОСОБА_2 про те, що посада машиніста пневмокамерних насосів на якій вона працювала спірний період часу, відповідає за всіма параметрами посаді машиніста пневматичних насосів, яка за результатами атестації робочих місць відноситься до Списку №2.

Колегія суддів вважає необґрунтованою зазначену правову позицію суду першої інстанції та вважає, що судом було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись вищевказаними вимогами законодавства, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Держава гарантує право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам, які працюють на роботах, пов'язаних із негативним впливом на здоров'я шкідливих виробничих факторів.

Специфіка пільгового пенсійного забезпечення цієї категорії громадян пов'язана із особливими умовами, характером та тривалістю роботи, наявністю і тривалістю спеціального трудового стажу, що дає їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

У розділі XVII «Виробництво будівельних матеріалів» постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» зазначена посада машиніст гвинтових насосів.

Як було зазначено вище, позивач працювала на цій посаді, у тому числі до проведення атестації, тому період з 03 серпня 1992 року по 14 лютого 1993 року може бути включений до пільгового стажу.

Це, зокрема, передбачено п.4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який встановлює, що період роботи із шкідливими умовами праці включається до пільгового стажу до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації.

За пунктом 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105).

Колегія суддів, оцінюючі спірне рішення Комісії відповідно до законодавства, яким регулюються дані правовідносини, вважає його законним та обґрунтованим на наступних підставах.

Так, є правильними доводи апелянта про те, що посада машиніста пневмокамерних насосів не була передбачена Списком №2 на момент роботи позивача на даній посаді, а також не була зазначена в переліку робочих місць, професій, посад за результатами атестації, який підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення, а тому період роботи на даній посаді з 01 березня 1993 року по 17 травня 1993 року не може бути підтверджений як такий, що дає право на пільгову пенсію.

Отже, комплексний аналіз фактичних обставин справи та норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», Порядку застосування Списків № 1 і № 2 дає підстави дійти висновку, що у розумінні пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах серед іншого залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов'язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна позиція з приводу спірних правовідносин викладена в постанові Верховного суду України від 07 липня 2015 року у справі №21-639а15/2-а/179/9/14.

Також є правильними зауваження апелянта про те, що право на встановлення тотожності професій відповідно до державного класифікатора професій надано саме Міністерству праці і соціальної політики, а тому суд першої інстанції помилково, спираючись на листи вищого навчального закладу та ТОВ «Промпневмокомплект» зробив висновок про тотожність посад машиніста пневматичних насосів та машиніста пневмокамерних насосів.

Неправильним є, на думку колегії суддів, і зобов'язання судом першої інстанції ГУПФУ в Одеській області підтвердити період роботи позивача з 03 серпня 1992 року по 17 травня 1993 року саме на посаді машиніста пневматичних насосів, незважаючи на те, що вона працювала машиністом пневмокамерних насосів.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року - скасувати.

Прийняти у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та його скасування, а також про зобов'язання здійснити певні дії нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 92 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Приморський р-н./ 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923, банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) - 828011, рахунок отримувача - 1008, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова