Справа № 802/3837/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 березня 2016 р. Справа № 802/3837/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк М.В., ознайомившись із матеріалами подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. про встановлення способу і порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Вінницької області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

02.03.2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанська А.Л. звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з поданням № 20.1/234/3 від 23.02.2016 року про встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 01.12.2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Вінницької області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), під час вирішення питання про прийняття до розгляду документа, що є об'єктом справляння судового збору, суддя-доповідач, серед іншого, повинен перевірити відповідність сплаченої суми судового збору розміру ставок, встановлених Законом про судовий збір, порядку сплати судового збору, а у разі відсутності документа про сплату судового збору перевірити наявність пільг зі сплати цього платежу.

Так, перевіривши подане державним виконавцем подання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення та додані до нього матеріали, приходжу до висновку про те, що воно підлягає залишенню без руху у зв'язку із відсутністю документа в підтвердження оплати його судовим збором.

Частиною першою статті 1 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У розумінні статті 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому, підпунктом 6 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення ставка судового збору складає 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з Законом України від 25.12.15 № 928-VIII "Про Державний бюджет на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року встановлена у розмірі 1378 гривень.

Таким чином, належною сплатою судового збору при поданні до суду заяви (подання) про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення вважається сплата судового збору в розмірі 413,40 грн. (1378*0,3).

Разом із тим судом встановлено, що державним виконавцем до матеріалів подання не додано доказів оплати його судовим збором. При цьому, статтею 5 Закону № 3674-VI жодних пільг щодо сплати судового збору для органів Державної виконавчої служби не передбачено.

За таких обставин, подане державним виконавцем подання від 23.02.2016 року про встановлення способу і порядку виконання судового рішення залишилось не оплачене судовим збором, як того вимагають положення п. п. 6 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону № 3674-VI.

Слід також зазначити, що в даному випадку має місце колізія у застосуванні положень пункту 3 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI, згідно з яким заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення не є об'єктом справляння судового збору, та підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону, яким за подання такої заяви до адміністративного суду передбачена сплата судового збору - 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, виходячи із правової позиції викладеної у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", пріоритет слід надавати підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону як спеціальній нормі яка врегульовує дане питання та яка по часу прийнята пізніше.

Порядок розгляду подання (заяв) про встановлення способу і порядку виконання судового рішення врегульований статтею 263 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналогічні положення відображенні і у частині 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, зазначеними положеннями не врегульовано порядок залишення подання (заяви) про встановлення способу і порядку виконання судового рішення без руху в разі встановлення, що таке подання (заява) подане без додержання вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 7 статті 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Відтак, враховуючи, що положеннями статті 263 КАС України не врегульовано питання залишення заяви (подання) про встановлення способу і порядку виконання судового рішення без руху у зв'язку із не оплатою його судовим збором, суд вважає за можливе застосувати в даному випадку аналогію закону до вимог, які пред'являються при поданні позовної заяви.

Так, частиною 3 статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Таким чином, беручи до уваги те, що державним виконавцем не надано доказів оплати поданого ним подання від 23.02.2016 року про встановлення способу і порядку виконання судового рішення судовим збором, суд приходить до висновку, що дане подання в силу вимог частини 1 статті 108 КАС України слід залишити без руху, надавши особі, яка його подала, строк для усунення недоліків у спосіб сплати належної суми судового збору у розмірі 413,40 грн. за наступними реквізитами: Одержувач: УДКСУ м. Вінниці, код платежу 22030101, , Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015, р/р 4002, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 165, 254, 263 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 23.02.2016 року №20.1/234/3 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення залишити без руху.

2. Надати державному виконавцю п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків подання, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

3. Копію ухвали надіслати заявнику для відома та виконання.

Роз'яснити заявнику, що у випадку не усунення вказаних недоліків у зазначений термін подання буде повернуто.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович