Справа № 686/2347/16-а
Суддя: Лазаренко А. В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 678/2347/16-а
Провадження № 2-а-678-14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді за участю секретаря представника відповідача Лазаренка А.В. Непийводи Л. Д. Сумнєвич Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язати поновити виплату пенсії за віком без застосування обмежень та здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому поновити з 01.06.2015 року виплату пенсії за віком без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами, здійснити перерахунок пенсії з 22.01.2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати згідно довідки ДСА № 52 від 22.01.2016 року без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами, звернути постанову до негайного виконання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що з 01.04.1980 року її було обрано на посаду судді Хмельницького районного суду.

28.09.2010 року їй було призначено пенсію згідно Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 90% від заробітної плати, як державному службовцю у зв'язку із досягненням пенсійного віку, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2012 року та Летичівського районного суду від 05.03.2015 року.

У період з 01.04.2015 року по 30.11.2015 року УПФ у м. Хмельницькому було зупинено виплату пенсії, а з 01.12.2015 року поновлено виплата пенсії але з обмеженням у 10 прожиткових мінімумів, для осіб, що втратили працездатність, що порушує її право на пенсію.

Крім того, при зверненні до УПФ України в місті Хмельницькому про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати згідно довідки ДСА № 52 від 22.01.2016 року без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами їй було відмовлено.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінчеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Проте, даний закон не був прийнятий, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються, тому їй мало бути поновлення пенсії з 01.06.2015 року.

Крім того, пунктом 8 Рішення № 3-рп/2013 Конституційний Суд України визначив, що частина 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VI, суперечить Конституції України та не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом № 3668- VI, а отже, Конституційний Суд України скасував всі обмеження граничного розміру пенсії (довічного грошового утримання ) судді, тому вона має право на одержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) судді без обмеження граничного розміру.

Тому, ОСОБА_4 просить задовольнити її позовну заяву.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не з'явилася, хоча подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, зменшила позовні вимоги та просить не стягувати на її користь понесені нею судові витрати в решті позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача Сумнєвич Н.О. в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі, оскільки підстав для поновлення позивачці виплат пенсії з часу її припинення (01.04.2015 року) чи з 01.06.2015 року немає. Крім того, виплата пенсії згідно Закону України «Про державну службу» в повному розмірі неможлива. Для перерахунку ОСОБА_4 пенсії згідно пред'явленої нею довідки № 52 від 22.01.2016 року немає законних підстав.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка на момент досягнення пенсійного віку працювала суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області і з 28 вересня 2010 року їй призначено пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2012 року (справа 2а/2218/1474/12).

Постановою Летичівського районного суду від 05.03.2015 року позов ОСОБА_4 задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати згідно довідки ДСА №70 від 14.02.2015р. відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% заробітної плати державного службовця з урахуванням виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат.

Листом УПФУ у м. Хмельницькому № 44/с-12 від 28.01.2016 року ОСОБА_4 було відмовлено у поновленні раніше призупиненої виплати пенсії, з часу її припинення, а саме з 01.04.2015 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, де в статтю 37 Закону України «Про державну службу» внесені зміни та передбачено, що пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються, а після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 152-к від 30.11.2015 року ОСОБА_4 звільнена з займаної посади судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з 30 листопада 2015 року у зв'язку з поданням заяви про відставку.

22.01.2016 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача про перерахунок пенсії згідно довідки № 52 від 22.01.2016 року, проте УПФУ у м. Хмельницькому було їй було відмовлено з підстав, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Листом № 52/с-12 від 28.01.2016 року УПФУ в м. Хмельницькому повідомило ОСОБА_4, що з 01.12.2015 року, після звільнення її з роботи (відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХII від 16.12.1993 року в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011 року (до 01.04.2015 року) та в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (після 01.04.2015 року)) їй виплачується пенсія у розмірі, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, для осіб, що втратили працездатність - 10740,00 грн..

Згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України № 52 від 22.01.2016 року про заробітну плату, державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах з яких призначено (перераховано) пенсію, заробітна плата ОСОБА_4 судді Хмельницького міськрайонного суду для перерахунку пенсії на 01.09.2015 року становить: посадовий оклад - 13780,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) (за стаж державної служби років) - 5512,00 грн..

Абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Оскільки на час призначення ОСОБА_4 пенсії, займана нею посада давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим положення наведеної статті щодо припинення виплати пенсії підлягали застосуванню.

Водночас, пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З цього часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працювала позивачка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати УПФ у місті Хмельницькому позивачці пенсії, призначеної відповідно до цього закону відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-У1 (в редакції, яка діяла з набранням чинності цим Законом) судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання виплачується за останнім місцем роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 року, частину третю і п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнані такими, що не відповідають Конституції України частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

В пункті 4 резолютивної частини цього рішення також зазначено, що воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Ухвалюючи Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, згідно з якими «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя».

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Наведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Пунктом 8 Рішення № 3-рп/2013 Конституційний Суд України визначив, що частина 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону №3668-VI, суперечить Конституції України та не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч. З ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом №3668-VI.

Таким чином, оскільки право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, суд приходить до висновку, що позивачка має право на перерахунок пенсії згідно довідки ДСА № 52 від 22.01.2016 року без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами.

Частиною 2 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.

Приймаючи рішення про встановлення обмежень в пенсійному забезпеченні законодавець порушив зазначені вимоги Основного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачці у поновленні виплати пенсії за віком без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами і тому виплати підлягають поновленню з 01.07.2015 року.

Крім того, суд вважає, що управлінням Пенсійного фонду у місті Хмельницькому протиправно відмовлено ОСОБА_4 у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати з 22.01.2016 року, згідно довідки ДСА № 52 від 22.01.2016 року без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами, тому позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 256 КАС України постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів виконуються негайно у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 70, 86, 138, 160, 186, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку та виплаті пенсії неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому поновити ОСОБА_4 з 01.07.2015 року виплату пенсії за віком без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами та здійснити перерахунок пенсії з 22.01.2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати згідно довідки ДСА № 52 від 22.01.2016 року без застосування обмеження десятьма прожитковими мінімумами.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, шляхом подання апеляційної скарги через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: підпис А.В. Лазаренко

Суддя Летичівського

районного суду А.В. Лазаренко