Справа № 804/16054/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна Нафтогазова компанія» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України у Дніпропетровській області, в якій просить:
- Визнати бездіяльність Дніпропетровської митниці ДФС щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224111,97 грн. (двісті двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень 97 копійок) шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» - протиправною.
- Зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224111,97 грн. (двісті двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень 97 копійок) шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія».
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Дніпропетровська митниця ДФС порушила права та інтереси ТОВ «Східна нафтогазова компанія» шляхом відмови повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 224111,97 грн. в порядку та на умовах визначених чинним законодавством, а саме: ненаданням висновку Головному управлінню Державного казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу.
Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача надав заперечення на адміністративний позов, в якому зазначено, що за результатами перевірки зарахування коштів до бюджету та наявності підстав для їх повернення Позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення надмірно сплаченого митного платежу. Підставою прийняття такого рішення стали матеріали митного оформлення цієї партії товару. Наданий Позивачем Аркуш коригування від 12.10.2015 до МД від 15.07.2015, яким внесено доповнення до графи 44, а саме: доповнено графу декларації документом за кодом 4103 додаткова угода № 4 від 09.06.2015, не може бути прийнятий до уваги при вирішенні питання стосовно повернення коштів, оскільки не надавався під час здійснення митного оформлення товару, а також виник після звернення Позивача до митниці листом від 19.08.2015 та отримання ним відповіді стосовно відсутності підстав для повернення коштів.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
09.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ» (Україна) (надалі за текстом - позивач, декларант або ТОВ «СХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ») та Petrocommerce LP (Сполучене Королівство Велика Британія) було укладено міжнародний контракт № 463127 (надалі за текстом - контракт) на купівлю-продаж дизельного палива. Відповідно до умов контракту Petrocommerce LP постачає у строк до 30.06.2015 року, а ТОВ «СХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ» приймає 660 +/- 10% метричних тон дизельного палива (надалі за текстом - товар). Пунктом 1.2. контракту сторони обумовили можливість продовження строку поставки.
Ціна контракту врегульована розділом 4 контракту. Сторони обумовили, що на момент укладання контракту попередня ціна на товар складає 605,00 (шістсот п'ять доларів США 00 центів) за 1 (одну) метричну тону, остаточна ціна на товар буде вираховуватися згідно формули: середня ціна із всіх вищих котирувань «USLD 10РРМ» в розділі «NORTHWEST EUROPE CARGOES» під заголовком «CIF NEW/BASIS ARA», опублікованих у виданні «PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN» в період з 01.06.2015 по 30.06.2015 року включно плюс 13,00 (тринадцять 00 центів) доларів США за 1 метричну тону. Загальна вартість контракту складає 399 300,00 (триста дев'яносто дев'ять тисяч триста доларів США 00 центів).
Пунктом 4.2. контракту сторони погодили, що у тому випадку, якщо відвантаження товару відбудеться в наступному місяці, то до формули застосовуються котирування, що діяли в період наступного місяця.
Пунктом 5.2. контракту сторони погодили умови оплати за товар. Позивач взяв на себе зобов'язання здійснювати 100 % передплату за 2 дні до фактичного відвантаження, відповідно до виставлених рахунків. Остаточний розрахунок виконується потягом 3 (трьох) банківських днів після отримання позивачем відповідного рахунку (інвойсу).
Додатковою угодою № 1 до контракту сторони погодили, що строк поставки товару продовжено до 31.08.2015 року.
Додатковою угодою №2 до контракту сторони погодили збільшити об'єм поставки та встановили його на рівні 740 +/- 10 % метричних тон та встановили попередню ціну на товар на рівні 606,06 (шістсот шість 06 центів) доларів США за 1 (одну) метричну тону. Загальна вартість контракту складає 448 484,40 (чотириста сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят чотири доларів США 40 центів).
Додатковою угодою № 3 до контракту сторони погодили змінити порядок розрахунків, встановили, що оплата за поставлений товар здійснюється протягом 90 (дев'яносто) днів з моменту отримання позивачем попереднього рахунку (інвойсу).
Додатковою угодою № 4 до контракту сторони погодили змінити остаточну ціну контракту, обмовили, що кінцева формула для розрахунку є наступною: середня ціна із всіх вищих котирувань «USLD 10РРМ» в розділі «NORTHWEST EUROPE CARGOES» під заголовком «CIF NEW/BASIS ARA» опублікованих у виданні «PLATT'S EUROPEAN MARKETSCAN» в період з 01.07.2015 по 31.07.2015 року включно, плюс 10,00 (тринадцять 00 центів) доларів США за 1 метричну тону.
14.07.2015 року Petrocommerce LP виконало взяті на себе зобов'язання, поставило 745,796 метричних тон дизельного палива, а позивач прийняв поставлений товар.
Постановою КМУ від 12 травня 2012 року № 450 затверджено Положення про митні декларації. Пунктом 29 вищевказаного Положення декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідними для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли: ціна товарів визначається за формулою.
Оскільки декларанту відома тільки попередня ціна на поставлений товар відповідно до контракту, 15.07.2015 року позивачем в порядку, передбаченому ст. 260 Митного Кодексу України та відповідно до Положення було зареєстровано тимчасову митну декларацію № 110070000/2015/306066. Вартість товару була встановлена відповідно до контракту на рівні 606,06 (шістсот шість 06 центів) доларів США за 1 (одну) метричну тону, загальна вартість 451 997,12 (чотириста п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто сім доларів США 12 центів.)
Задекларована попередня вартість товару відповідно до тимчасової митної декларації (надалі за текстом - тимчасова митна декларація) № 110070000/2015/306066 від 15.07.2015 року склала 9 941 832,59 (дев'ять мільйонів дев'ятсот сорок одна тисяча вісімсот тридцять дві гривні 59 копійок), фіксований акцизний збір склав 1 809 529,68 (один мільйон вісімсот дев'ять тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень 68 коп.), загалом 11 751 362,27 (одинадцять мільйонів сімсот п'ятдесят одна тисяча триста шістдесят дві гривні 27 копійок).
Таким чином, загальна попередня вартість товару була встановлена декларантом, відповідно до умов контракту та додаткових угод, виходячи з її розрахунку позивачем було сплачено до бюджету 2 350 272,45 (два мільйони триста п'ятдесят тисяч двісті сімдесят дві гривні 45 копійок) 20% ставка податку на додану вартість, що підтверджується платіжним дорученням № 206 від 15.07.2015 року.
Виходячи із змісту додаткової угоди № 4, Petrocommerce LP було розраховано остаточну вартість товару у відповідності до формули та 04.08.2015 року виставлено позивачеві рахунок Final invoice № Petro-04/08-15, відповідно до якого, ціна за одну метричну тону товару склала 537,75 (п'ятсот тридцять сім доларів США 75 центів), загальна вартість, відповідно, склала 401 051,80 (чотириста одна тисяча п'ятдесят один долар США 80 центів).
Частина 1 ст. 260 Митного кодексу України вказує, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Згідно вищевказаних норм позивачем 05.08.2015 року було зареєстровано додаткову митну декларацію за № 110070000/2015/306824, в якій було відображена остаточна ціна на товар у розмірі 8 821 272,70 (вісім мільйонів вісімсот двадцять одна тисяча двісті сімдесят дві гривні 70 копійок), фіксований акцизний збір склав 1 809 529,68 (один мільйон вісімсот дев'ять тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень 68 коп.), загалом 10 630 802,38 (десять мільйонів шістсот тридцять тисяч вісімсот дві гривні 38 копійок).
Таким чином, загальна остаточна вартість товару була встановлено декларантом, виходячи із умов контракту та додаткових угод до нього.
Виходячи з її розрахунку позивач повинен сплатити податок на додану вартість у розмірі 2 126 160,48 (два мільйони сто двадцять шість тисяч сто шістдесят гривень 48 копійок), натомість, як зазначалось вище, було сплачено до бюджету 2 350 272,45 (два мільйони триста п'ятдесят тисяч двісті сімдесят дві гривні 45 копійок). Таким чином, утворилась надмірно сплачена сума податку на додану вартість у розмірі 224 111,97 (двісті двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень 97 копійок).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частинами 1,3 статті 301 Митного кодексу України (далі МК) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до бюджетного та податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Відповідно до п.п.43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобовязання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобовязання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №618, для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.
У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.
До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.
Згідно з пунктами 2, 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ Порядку № 618 визначений наступний порядок розгляду заяви платника: заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником або заступником керівника митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.
Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ цього ж Порядку висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.
Пунктом 11 розділу ІІІ Порядку № 618 встановлено, що за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.
Таким чином, повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами відбувається при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.
Відповідно до п.5 Порядку взаємодії повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Згідно з п.7 цього Порядку орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242.
За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.
Орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання (п.8 Порядку взаємодії).
За приписами п.10 Порядку взаємодії на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.
Таким чином, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом ДКСУ на підставі отриманого від органів Міндоходів (Державної фіскальної служби) висновку.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком № 618 та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.
Із матеріалів справи встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість відповідно до додаткової митної декларації за № 110070000/2015/306824 (надалі за текстом - додаткова митна декларація) від 05.08.2015 року, що підтверджується вхідними штемпелями Дніпропетровської митниці ДФС :
№ 4347/10/3-15 від 19.08.2015 року;
№ 4744/10/3-15 від 18.09.2015 року:
№ 5115/10/3-15 від 13.10.2015 року.
В обґрунтування поданих заяв про повернення надмірно сплачених митних платежів позивачем подано додаткові документи.
Натомість Дніпропетровська митниця ДФС листами № 2122/10/04-50-25-02 від 01.09.2015 року та № 2600/10/04-50-25-02 від 27.10.2015 року повідомила про неможливість підтвердження митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено повивачем відповідно до тимчасової та додаткової митних декларацій та підтвердження різниці сплачених митних платежів. Підставою неможливості підтвердження митної вартості став той факт, що відповідач не знав про існування додаткової угоди № 4 до контракту під час прийняття тимчасової митної декларації.
Відповідач зазначив, що Додаткова угода від 15.07.2015 №5 не надавалась декларантом до митного оформлення ЕМД від 05.08.2015 №110070000/2015/306824, відомості про вказану додаткову угоду відсутні у гр.44 митної декларації. Зовнішньоекономічним контрактом №463127 (додаткові угоди від 09.06.2015 №1, №2, №3), на підставі яких здійснено митне оформлення ЕМД від 05.08.2015 №110070000/2015/306824, передбачена оплата за товар протягом 90 днів з моменту виставлення попереднього рахунку. Зазначені у додатковій угоді №5 взаєморозрахунки не передбачені документами, які заявлені декларантом для здійснення митного оформлення дизельного палива за ЕМД від 05.08.2015 №110070000/2015/306824. Крім того, заявлена за ЕМД від 05.08.2015 №110070000/2015/306824 зовнішньоекономічна операція (поставка за контрактом з компанією „PETROCOMMERCE LP" (Велика Британія) та митна вартість дизельного палива (537,75$/тонну) не підтверджуються відомостями наданої листом від 21.10.2015 №21/10-1 копії митної декларації країни відправлення (Росія) №10006120/030715/0002041, згідно якої вивезення дизельного палива здійснюється за контрактом з швейцарською компанією (гр.11 торгівельна країна - Швейцарія), отримувачем товару (гр.8) також є швейцарська компанія „Витол С.А.", зазначена як контрагент. Крім того, наданий Позивачем Аркуш коригування від 12.10.2015 до МД від 15.07.2015, яким внесено доповнення до графи 44, а саме: доповнено графу декларації документом за кодом 4103 додаткова угода № 4 від 09.06.2015, не може бути прийнятий до уваги при вирішенні питання стосовно повернення коштів, оскільки не надавався під час здійснення митного оформлення товару, а також виник вже після звернення Позивача до митниці листом від 19.08.2015 та отримання ним відповіді стосовно відсутності підстав для повернення коштів.
Разом з тим, суд вважає зазначені посилання відповідача необгрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно зі ч.5 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Пропуск товарів через митний кордон України означає завершення митного оформлення і виконання митним органом митних процедур, у тому числі й сплату податків і зборів, що пов'язуються з імпортом товарів на митну територію України.
Отже, прийняття митним органом митної декларації та здійснення відповідного митного оформлення шляхом пропуску товарів у вільний обіг на територію України засвідчує факт встановлення відповідності товару вказаним характеристикам та ціні та резюмує, що митним органом вжиті все необхідні заходи митного контролю, що виключає можливість його повторного проведення.
Відповідно до частини 6 статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.
Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставляння на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
Судом встановлено, що тимчасова та додаткова декларації містять печатки митниці та підпис посадової особи, що їх прийняла.
Нормами Порядку № 618 передбачено, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплаченого податку може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього Порядку, або відсутність переплати.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача не було правових підстав для відмови у наданні Головному управлінню Державного казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224 111,97 грн., оскільки відповідачем митна вартість за додатковою декларацією погоджена шляхом пропуску товарів через митний кордон України, а позивачем було дотримано всю передбачену законодавством процедуру для повернення надмірно сплаченого мита.
У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зазначає, що Дніпропетровською митницею ДФС не надано достатніх та належних доказів на підтвердження обґрунтованості відмови у наданні Головному управлінню Державного казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224 111,97 грн.
З огляду на викладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати бездіяльність Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224 111,97 грн. (двісті двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень 97 копійок) шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» - протиправною.
Зобов'язати Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби України скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія» надмірно сплаченого митного платежу - податку на додану вартість у сумі 224 111,97 грн. (двісті двадцять чотири тисячі сто одинадцять гривень 97 копійок) шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна нафтогазова компанія».
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко