Справа № 809/3845/14
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа № 809/3845/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: Сапси Т.В.

представника відповідача: Василика А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства " ДТЕК Західенерго"

до відповідача: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання протиправним та нечинним рішення №124 від 09.09.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулося до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та нечинним рішення №124 від 09.09.2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що працівниками відповідача проведено планову перевірку ПАТ "ДТЕК Західенерго" по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року, за результатами якої складено акт №121 від 13.06.2014 року та винесено рішення №98 від 03.07.2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 21426,11грн., з яких 14284,07 грн. - неправомірно витрачених страхових коштів та 7142,04 грн. - штраф у розмірі 50 відсотків за порушення порядку використання страхових коштів. Зазначила, що дане рішення товариство оскаржило до виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду та рішенням про результати скарги №08-09-1178 від 08.08.2014 року, скаргу задоволено частково, а саме на суму 845,01грн. Вказала, що в подальшому товариство оскаржило рішення №98 від 03.07.2014 року до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і за результатами скарги Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №358 від 09.09.2014 року, яким в задоволенні скарги ПАТ "ДТЕК Західенерго" про скасування рішення №98 від 03.07.2014 року відмовлено. Крім того, відповідно до вимог рішення №358 від 09.09.2014 року відповідач прийняв окреме рішення №124 від 09.09.2014 року про застосування фінансових санкцій у вигляді неприйнятих до заліку неправомірно витрачених страхових коштів і вартості наданих соціальних послуг на суму 5418,00 грн. та застосування 2709,00 грн. штрафу на неправомірно витрачену суму. Вважає рішення №124 від 09.09.2014 року протиправним, оскільки позивачем не порушено вимоги п.4.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки ПАТ "ДТЕК Західенерго" надало путівку на лікування ОСОБА_3 до філії «Санаторій «Рубін» ПрАТ «Трускавецькурорт» з 02.12.2013 року по 22.12.2013 року в період відпустки останнього. Зазначила, що відповідач не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 про те, що частину путівки понад термін відпустки з 16.12.2013 року по 22.12.2013 року останній добував, доїжджаючи з роботи. Крім того, вказала, що згідно зворотного талона до путівки, підписаного головним лікарем санаторію, ОСОБА_3 вибув саме 23.12.2013 року. Також зазначила, що доказів того, що ОСОБА_3 в період з 16.12.2013 року по 22.12.2013 року не перебував у санаторію у Фонду відсутні. На підставі наведеного позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що згідно з вимогами п.4.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності рішення комісії із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором найманий працівник, яке є основним місцем роботи застрахованої особи, видає путівку до санаторію в період відпустки, окрім осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії І, яким відпустки видаються без оформлення відпустки. Згідно з наказом позивача №2893 про надання відпустки старшому майстру виробничої дільниці ОСОБА_3 надано щорічну основну та додаткову відпустки тривалістю 14 календарних днів з 02.12.2013 року по 15.12.2013 року. Зазначений термін відпустки підтверджено табелем обліку робочого часу застрахованої особи за грудень 2013 року. Також це підтверджується розрахунковим листком ОСОБА_3 за грудень 2013 року, згідно з яким йому нараховано та виплачено заробітну плату за 12 відпрацюваних днів та відпускні за 14 календарних днів. Путівка до філії «Рубін» ПрАТ «Трускавецькурорт» за №365423 видана ОСОБА_3 з терміном лікування з 02.12.2013 року по 23.12.2013 року. Тобто, комісією із соціального страхування позивача прийнято рішення про виділення путівки ОСОБА_3 завідомо з порушенням вимог п.4.2 вказаного Порядку - не в період відпустки. А відповідно до вимог п.6.2 Порядку сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника. Таким чином, беручи до уваги рішення Виконавчої дирекції Фонду №6-33-2359 від 09.09.2014 року, виконавчою дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду прийнято рішення №124 від 09.09.2014 року, відповідно до якого ПАТ "ДТЕК Західенерго" зобов'язано повернути усю суму страхових коштів за порушення п.4.2 порядку, відповідно до вимог п.6.2 цього Порядку, а саме 5418,00грн. - неправомірно витрачених страхових коштів та 2709,00 грн. - штраф 50 відсотків за порушення порядку використання страхових коштів. Відтак, рішення №124 від 09.09.2014 року прийнято в межах його повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлення №121 від 23.05.2014 року та згідно з наказом виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №10/4 від 23.05.2014 року працівниками Фонду проведено планову перевірку ПАТ "ДТЕК Західенерго" по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2013 року по 31.03.2014 року, за результатами якої складено акт №121 від 13.06.2014 року (а.с. 114-116).

При проведенні даної перевірки виконавчою дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, окрім іншого встановлено, що ПАТ "ДТЕК Західенерго" видало путівку на санаторно-курортне лікування застрахованій особі не під час щорічної відпустки, що є порушенням вимог п.4.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 №12, ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Актом перевірки встановлено, що Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності придбано у ПрАТ «Трускавецькурорт» (філія санаторій «Рубін») послуги (путівку) по оздоровленню на суму 9030,00 грн. тривалістю 21 календарний день.

Згідно з наказом позивача №2893 про надання відпустки ОСОБА_3, старшому майстру виробничої дільниці, надано щорічну основну та додаткову відпустки тривалістю 14 календарних днів з 02.12.2013 року по 15.12.2013 року (а.с.19).

Термін відпустки підтверджено табелем обліку робочого часу застрахованої особи за грудень 2013 року та розрахунковим листком ОСОБА_3 за грудень 2013 року, згідно з яким йому нараховано та виплачено заробітну плату за 12 відпрацюваних днів та відпускні за 14 календарних днів. Путівка до філії «Рубін» ПрАТ «Трускавецькурорт» за №365423 видана ОСОБА_3 з терміном лікування з 02.12.2013 року по 23.12.2013 року (а.с.20, 135-136).

Тобто, комісією із соціального страхування позивача прийнято рішення про виділення путівки ОСОБА_3 завідомо з порушенням вимог п.4.2 вказаного Порядку, а саме: не в період відпустки (а.с.133-134).

Крім того, перевіркою встановлено, що загальна сума неправомірних витрат по акту склала 14284,07 грн., в тому числі: по тимчасовій непрацездатності - 8594,33 грн., по вагітності та пологах - 2980,74 грн., по санаторно-курортному лікуванні - 2709 грн. за 7 днів невикористаної путівки за період з 16.12.2013 року по 23.12.2013 року.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем винесено рішення №98 від 03.07.2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 21426,11 грн., з яких 14284,07 грн. - неправомірно витрачених страхових коштів та 7142,04 грн. - штраф 50 відсотків за порушення порядку використання страхових коштів (а.с. 8).

Дане рішення товариство оскаржило до виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду, однак рішенням про результати скарги №08-09-1175 від 08.08.2014 року, скаргу задоволено частково, а саме: на суму 845,01грн.

В подальшому ПАТ "ДТЕК Західенерго" оскаржило рішення №98 від 03.07.2014 року до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Так, за результатами вказаної скарги Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №358 від 09.09.2014 року, яким в задоволенні скарги ПАТ "ДТЕК Західенерго" про скасування рішення №98 від 03.07.2014 року відмовлено та одночасно зобов'язано виконавчу дирекцію Івано-Франківського обласного відділення Фонду відповідно до вимог абз.7 п.7.1 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийняти окреме рішення щодо неприйняття до заліку неправомірно проведених витрат на суму 5418,00 грн. та застосування 2709,00 грн. штрафу за неправомірно витрачену суму, оскільки виконавчою дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду належало не прийняти до заліку надані з порушенням чинного законодавства соціальні послуги в сумі 8127 грн. ( 9030грн. вартість путівки - 903 грн. часткової її оплати ОСОБА_3 = 8127 грн) (а.с.120-123).

На виконання цього положення відповідачем прийнято окреме рішення №124 від 09.09.2014 року про повернення коштів Фонду в розмірі 5418,00 грн. (8127 грн. вартості путівки - 2709 грн. вартості невикористаних 7 днів путівки згідно рішення №98 = 5418 грн.) та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 2709,00 грн. (5418 грн. х 50% = 2709 грн.) (а.с. 9).

Дане рішення ПАТ "ДТЕК Західенерго" оскаржило до виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та в подальшому до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, однак рішеннями №08-09-1531 від 13.10.2014 року та №6-33-2938 від 06.11.2014 року відповідно, в задоволенні скарги ПАТ "ДТЕК Західенерго" відмовлено (а.с. 10-18).

Відтак, не погодившись з рішенням №124 від 09.09.2014 року ПАТ "ДТЕК Західенерго" звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним та нечинним.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (чинного на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Згідно із ч.1 ст.21 Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Страховик має право, зокрема, накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства (п.6 ч.1 ст.28 даного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.30 цього Закону страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надається такий вид соціальних послуг як забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків) (статті 47, 48 цього Закону) (п.6 ч.1 ст.34 Закону).

В ст.47 вказаного Закону передбачено, для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Надання послуг застрахованим особам, пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням, здійснюється за наявності медичних показань. Обсяг коштів для забезпечення оздоровчих заходів визначається бюджетом Фонду(ч.2 та ч.3 ст.47 Закону).

Відповідно до п.1.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25 лютого 2009 року № 12 (надалі - Порядок № 12) отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортних послуг передбачає комплексне лікування, медичну реабілітацію та профілактику захворювань з максимальним використанням природних лікувальних ресурсів, фізіотерапевтичних методів, дієтотерапії, лікувальної фізкультури та забезпечення належних культурно-побутових умов на базі санаторно-курортних закладів, розташованих на територіях курортів державного та місцевого значення або в лікувально-оздоровчих місцевостях, за пред'явленням путівки на санаторно-курортне лікування та санаторно-курортної карти.

Путівка є документом, який надає застрахованій особі і члену її сім'ї право на отримання відповідних послуг у зазначеному в путівці санаторно-курортному закладі протягом указаного в ній терміну - 18, 21, 24 або 45 діб (п.1.3 Порядку № 12).

Вимогами п.4.2 Порядку №12 визначено, що відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором (контрактом) найманий працівник, яке є основним місцем роботи застрахованої особи, видає путівку до санаторію в період відпустки, окрім осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії 1, яким путівки видаються без оформлення відпустки.

Як зазначалось вище, працівнику позивача ОСОБА_3, старшому майстру виробничої дільниці, надано щорічну основну та додаткову відпустки тривалістю 14 календарних днів з 02 грудня 2013 року по 15 грудня 2013 року.

А путівка до філії "Санаторій "Рубін" ПрАТ "Трускавецькурорт" за № 365423, видана ОСОБА_3, включала термін лікування з 02 грудня 2013 по 23 грудня 2013.

Тобто, комісією із соціального страхування позивача прийнято рішення про виділення путівки завідомо з порушенням вимог пункту 4.2 Порядку № 12, а саме: не в період відпустки ОСОБА_3

Відповідно до вимог п. 6.2 Порядку № 12 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Враховуючи зазначене, Виконавчою дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду прийнято рішення № 124 від 09.09.2014 року, відповідно до якого позивача зобов'язано повернути усю суму страхових коштів за порушення пункту 4.2 Порядку № 12, відповідно до вимог пункту 6.2 цього Порядку.

При цьому, суд зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 року залишено без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року (адміністративна справа №809/1089/15), якою ПАТ "ДТЕК Західенерго" відмовлено в задоволенні позову про визнання нечинним та скасування рішення виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду №98 від 03.07.2014 року. Вказане рішення безпосередньо пов'язане із рішення №124, яке оскаржується, оскільки даними рішеннями позивача зобов'язано повернути вартість путівки в загальному розмірі 8127 грн. (2709 грн. за рішенням №98 + 5418 грн. за рішенням №124 = 8127 грн.).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем прийнято рішення про виділення путівки ОСОБА_3 завідомо з порушенням вимог п.4.2 Порядку №12, а саме: не в період відпустки, а тому відповідачем прийнято рішення №124 від 09.09.2014 року про повернення усієї суми страхових коштів. Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 року набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу закону наведені вище обставини звільняються від доказування.

Стосовно правомірності дій відповідача при винесенні оскаржуваного рішення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.7.1 п.7 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду №29 від 22.12.2010 року страхувальник може оскаржити рішення органу Фонду.

Страхувальник у письмовій формі звертається до органу Фонду, який прийняв рішення, із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга повинна бути подана органу Фонду протягом 10 календарних днів з дня отримання страхувальником рішення органу Фонду, що оскаржується.

Керівник (заступник керівника) органу Фонду за результатами розгляду скарги приймає вмотивоване рішення та надсилає його страхувальнику протягом 20 календарних днів після отримання скарги. У разі якщо орган Фонду надсилає рішення про повну або часткову відмову у задоволенні скарги, страхувальник має право звернутися протягом 10 календарних днів з дня отримання рішення про результати розгляду скарги з повторною скаргою до органу Фонду вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для прийняття рішення по скарзі або до суду у встановленому законодавством порядку.

Керівник (заступник керівника) органу Фонду може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги страхувальника понад строки, визначені в абзаці третьому цього пункту, але не більше 60 календарних днів, яке направляється страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці третьому цього пункту.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою страхувальника не надсилається страхувальнику протягом двадцятиденного строку або протягом строку, на який за рішенням керівника органу Фонду або його заступника розгляд продовжено, така скарга вважається повністю задоволеною на користь страхувальника з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь страхувальника, якщо рішення керівника органу Фонду (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано страхувальнику до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці четвертому цього пункту.

У разі недотримання страхувальником строку направлення оскарження на рішення органу Фонду, визначеного в абзацах другому та третьому цього пункту, розгляд скарги органом Фонду не здійснюється, про що страхувальник повідомляється письмово.

У разі збільшення органом Фонду суми страхових коштів, які підлягають поверненню, суми належних до сплати фінансових санкцій раніше надіслані рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій та/або рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду не відкликаються, а на суму такого збільшення органом Фонду надсилається страхувальнику окреме рішення.

Збільшена сума страхових коштів, які підлягають поверненню, сума належних до сплати фінансових санкцій повинні бути сплачені або можуть бути оскаржені страхувальником за процедурою, визначеною Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та цим Порядком, із застосуванням строків, установлених для сплати або оскарження рішення органу Фонду.

Скарга на рішення органу Фонду, визначені абзацами другим та третім цього пункту, подана з дотриманням порядку і строків, визначених цим пунктом, зупиняє строки сплати страхових коштів та фінансових санкцій до винесення рішення органом Фонду вищого рівня або до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, збільшення відповідачем суми страхових коштів, які підлягають поверненню, здійснено відповідно до вимог зазначеної Інструкції шляхом винесення окремого рішення - №124.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність та законність рішення виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №124 від 09.09.2014 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 8, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 04.03.2016 року.