Справа № 0909/5623/2012
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0909/5623/2012
Провадження № 2-а/346/5/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Васильковського В.В.

з участю секретаря Корбут Н.М.

представника позивача Атаманюка В.М.

представника відповідача Бортник Р.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:

Позивач 29 жовтня 2012 року звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з даним позовом, в якому посилається на те, що він проходив службу в органах МВС та 22.09.1988 року був звільнений за власним бажанням. 28.09.1988 року він був прийнятий на службу в Міністерство оборони СРСР та проходив службу в м.Мончегорськ Мурманської області.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 03.08.1999 року прізвище позивача « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_3 », а 12.03.2004 року його прізвище змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що також стверджується відповідним свідоцтвом від 29.04.2004 року.

На даний час він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області як одержувач пенсії.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за _документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за _нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

У зв`язку з цим він звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок йому пенсії по лінії МВС. На його письмові звернення йому приходило декілька листів із відмовою в перерахунку пенсії. Свою відмову відповідач мотивував тим, що нібито він не звільнявся із органів МВС, а був переведений із даного Міністерства в Міністерство оборони для проходження подальшої служби, а, отже, підстави для перерахунку пенсії по лінії МВС відсутні.

Із даною відмовою він категорично не погоджується, виходячи з наступних обставин.

Так, згідно виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.1988 року (м. Мончегорськ Мурманської області) позивача призвано Коломийським ОМВК для проходження надстрокової служби. В м.Мончегорськ він був направлений згідно припису від 24.10.1988 р. Жодної інформації щодо його переведення в зазначеному наказі не вказано. На думку позивача, це означає, що в структурі МО СРСР він рахувався новоприйнятим.

Окрім того, між датою звільнення позивача з органів МВС та датою прийняття його в органи Міністерства оборони є різниця 6 днів, що, на думку позивача, додатково свідчить про те, що в його стажі була перерва, а, отже, він не міг бути переведений.

Також вказує, що в його грошовому атестаті зазначено про виплату йому вихідної допомоги по вислузі років, а при переведенні вихідна допомога не виплачується, така допомога виплачується лише при звільненні із повним розрахунком.

До того ж в трудовій книжці позивача на сторінках 6-7 зазначається, що 22.09.1988 року він був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ МВС СРСР.

Прросить суд визнати незаконною відмову відповідача щодо переведення позивача на пенсію по лінії МВС та перерахунку пенсії, зобов`язати відповідача перевести його на пенсію по лінії МВС України відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за попередніх 12 місяців з дня переведення, а саме з 30.04.2011 року до 30.04.2012 року, та виплатити заборгованість, що виникне врезультаті перерахунку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що оскільки позивач 22.09.1988 року звільнився із органів МВС не у зв`язку із виходом на пенсію, а у зв`язку із переведенням в інше міністерство. Крім того, позивач на час звільнення із органів МВС не досяг віку, який би надавав йому право на отримання пенсії по лінії МВС. Тому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, який на той час носив прізвище « ОСОБА_2 » та звання старшого лейтенанта міліції лінійного відділу внутрішніх справ на ст.Коломия, ЛВВС на ст.Івано-Франківськ, звільнився із органів МВС в зв`язку з переходом на роботу в інше Міністерство (а.с.50).

Із копій свідоцтв про переміну прізвища, імені, по батькові від 03.08.1999 року та 29.04.2004 року вбачається, що 03.08.1999 року позивач змінив своє прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », а 12.03.2004 року з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.7).

Згідно пункту 7 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 року (далі-Положення), особи середнього, старшого начальницького складу залежно від присвоєних їм спеціальних звань, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби, перебувають на службі в органах внутрішніх справ до досягнення 45-річного віку.

Пунктом 8 вказаного Положення встановлено, що дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства (організації, установи).

Відповідно з пунктом 18 цього Положення пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу та членів їх сімей здійснюється в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Із копії паспорта позивача вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

В зв`язку з цим cтаном на 22.09.1988 року, тобто на час звільнення з органів МВС, позивач не досяг 45-річного віку, який би надавав йому право звільнитися зі служби в органах внутрішніх справ у зв`язку з призначенням пенсії.

Копією вищевказаного витягу з наказу № 108 о/с від 22.09.1988 року підтверджено, що позивач був звільнений з органів МВС у зв`язку з переходом на роботу в інше міністерство, що узгоджується з нормою пункту 8 зазначеного Положення.

У жовтні 1988 року Коломийським об`єднаним міським військовим комісаріатом позивача було призвано для проходження надстрокової служби, після чого, починаючи з 28.10.1988 року, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (м. Мончегорськ Мурманської області), звідки 05.08.1992 року був звільнений в запас. За заявою від 15.07.1993 року позивачу було призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вислуга позивача на час звільнення - 20 років (із яких календарних - 19).

Законом України від 04.04.2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», що набрав чинності 29.04.2006 року, внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, змінено назву цього Закону, зміст і редакцію окремих статей та доповнено його новими статтями. Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема пункт «а» цієї статті передбачає, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону; пункт «б» цієї статті передбачає, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ст.. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наданих позивачем документів, які містяться в матеріалах справи, а саме- копії трудової книжки позивача (а.с. 156), Розрахунку вислуги років (а.с. 157), виписки з наказу від 30.07.1992 року (а.с. 183) не вбачається, що ОСОБА_1 до часу набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 3591-IV, який набрав чинності 29.04.2006 року, мав загальний трудовий стаж не менше 25 календарних років.

Отже, позивач не мав стажу та вислуги, необхідних для призначення пенсії за вислугу років.

Тому позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2,17,18, 99, 104,105,158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Васильковський В. В.