Справа № 816/4446/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р.Справа № 816/4446/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Тернової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 816/4446/15

за позовом ОСОБА_3

до Начальника відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Захандревич Олени Миколаївни , Головного спеціаліста відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Залізнюк Олени Вікторівни , Головного спеціаліста сектору правової допомоги та легалізації документів Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Васянович Анжели Анатоліївни третя особа Міністерство юстиції України

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

24 грудня 2016 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до начальника відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Захандревич Олени Миколаївни, головного спеціаліста відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Залізнюк Олени Вікторівни, головного спеціаліста сектору правової допомоги та легалізації документів Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Васянович Анжели Анатоліївни, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними.

Визнано протиправними дії начальника відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Захандревич Олени Миколаївни, головного спеціаліста відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Залізнюк Олени Вікторівни, головного спеціаліста сектору правової допомоги та легалізації документів Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Васянович Анжели Анатоліївни при здійсненні процедури проставлення апостиля від 08 жовтня 2012 року №2-13666 на заяві, складеній від імені ОСОБА_3, яка викладена на нотаріальному бланку ВРР 565476.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 487,20 грн /чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок/.

В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою позовну заяву залишити без розгляду, а якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для залишення позовних вимог без розгляду - відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки факту пропуску позивачем строку на звернення до суду, оскільки позивач та його представник зверталися до Міністерства юстиції України , яка залучена до справи в справі в якості третьої особи, та до правовохоронних органів з запитами стосовно правомірності проставляння апостілю на заяві про надання згоди на вивезення його неповнолітньої доньки за кордон з лютого 2013 року і протягом 2013 року отримували відповіді на ці звернення. Тому вважає, що суд безпідставно послався на той факт, що позивач про порушене право дізнався з листа слідчого УСБ України в Полтавській області від 16 жовтня 2015 року № 66/6-253. Міністерство юстиції України також вважає, що судом першої інстанції дана неправильна оцінка матеріалів справи , а тому суд дійшов неправильних висновків щодо свідомого порушення відповідачами Захандервич О.М., Залізнюк О.В., Васянович А.А. вимог чинного законодавства України при проставлянні апостілю на заяві про надання згоди на вивезення його неповнолітньої доньки за кордон. До відповідачів не було застосовано дисциплінарне стягнення у зв»язку з тим, що з моменту вчинення проступку сплинуло шість місяців. Скаржник вважає, що , відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи, тоді як порушені права позивача на момент його звернення до суду вже були відновлені, оскільки розглядалось питання про притягнення посадових осіб Міністерства юстиції України до дисциплінарної відповідальності, порушення кримінального провадження по факту незаконнного вивезення неповнолітньої дитини та її подальшого повернення батькові. Також скаржник вважає, що в даному випадку взагалі відсутній спір, який має владні управлінські ознаки між позивачем та відповідачем . При прийнятті оскаржуваної постанови судом не було надано обгрунтованого висновку у чому саме полягала протиправність дій кожного з відповідачів окремо, які саме вимоги чинного законодавства ними були порушені.

Позивач постанову суду першої інстанції не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника позивача та представника третьої особи, перевіривши, відповідно до ст.. 195 КАС України, в межах доводів апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що на початку 2013 року позивач ОСОБА_3 дізнався про те, що ОСОБА_8 вивезла за кордон до Швейцарії їхню неповнолітню доньку ОСОБА_9.

Оскільки позивач не надавав нікому дозволу на виїзд його неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон, звернувся до посольства Швейцарії в Україні.

На звернення, позивач отримав інформацію, що для отримання візи для вивозу за кордон до Швейцарії неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_16 надала нотаріально завірену заяву від імені позивача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, яка засвідчена 28 вересня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Забігайлом С.Ю. та викладена на нотаріальному бланку ВРР 565476 /а.с. 10/.

На зазначеній нотаріально засвідченій заяві, 08 жовтня 2012 року посадовою особою Міністерства юстиції України, Захандревич О.М., був проставлений апостиль /а.с. 10, зворотній бік/. Тим самим засвідчено дійсність статусу, підпису та печатки нотаріуса Забігайло С.Ю. Згідно із Гаазькою конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року зазначений документ є чинними в усіх країнах-учасницях конвенції.

Для з'ясування обставин видачі ОСОБА_8 заяви про надання дозволу на виїзд доньки ОСОБА_10 , в 2013 році звернувся до правоохоронних органів із заявою про підробку документа та незаконне переміщення дитини через державний кордон України.

До теперішнього часу Управління СБУ в Полтавській області здійснює кримінальне провадження №0000221 за підозрою ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 332 ( незаконне переправлення осіб через державний кордон України), ч. 4 ст. 358 ( використання завідомо підробленого документу), ч. 1 ст. 382 ( невиконання судового рішення) Кримінального кодексу України, що підтверджується листом слідчого відділу від 16 жовтня 2015 року №66/6/2-2531 /а.с. 13/.

Позивач також звернувся до нотаріуса у місті Полтаві та отримав скорочений Витяг з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, №65739160 від 28 березня 2013 року /а.с. 92/, згідно якого бланк нотаріального документа ВРР 565476 значиться як витрачений 15 травня 2012 року, код витрачання бланка: 25 - викрадений. Бланк значився за Четвертою Київською державною нотаріальною конторою.

Приватний нотаріус Забігайло С.Ю. на звернення позивача листом від 26 квітня 2013 року повідомив, що бланк серії ВРР№565476 ним не отримувався та не використовувався. За реєстровим №1479 підпис на заяві про згоду батька на виїзд його доньки за кордон ним не засвідчувався. 28 вересня 2012 року ОСОБА_3 для вчинення нотаріальних дій до Забігайла С.Ю. не звертався /а.с. 94/.

Згідно відповіді Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 03 квітня 2013 року №10/6039 працівниками міліції була перевірена книга реєстру нотаріальних дій нотаріуса Забігайла С.Ю. У зазначеній книзі не мається записів про складання нотаріального документа від імені ОСОБА_3 /а.с. 93/.

В кінці березня 2013 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Міністерства юстиції України із заявою щодо незаконного вивозу до Швейцарії доньки ОСОБА_12.

26 квітня 2013 року Міністерство юстиції України в листі №О-5148/131 повідомило про те, що не має можливості надати відомості щодо серії та номера спеціального бланка нотаріальних документів, на якому було проставлено апостиль, зареєстрований за №2-13666 /а.с. 11/.

На звернення представника позивача ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, отримано лист від 27 травня 2013 року №К-6851/131 за підписом заступника Міністра Сєдова А.Ю., в якому зазначено, що у сектору правової допомоги та легалізації документів законодавством відсутні обов'язки щодо перевірки бланків за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів /а.с. 12/.

Як стверджує у своєму позові позивач, отримавши такі роз'яснення від центрального органу державної виконавчої влади в особі Міністерства юстиції України ОСОБА_3 був переконаний у тому, що державні службовці такого рівня не вчиняли протиправних дій та процедура проставлення апостиля була законною.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження у справі про незаконне переміщення доньки позивача через державний кордон України стосовно ОСОБА_8, ще триває, 09 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до УСБ України в Полтавській області із заявою про надання інформації щодо прийнятого у справі остаточного рішення та чи встановлено факт підробки документа. Одночасно позивачем подано клопотання про отримання копій документів.

16 жовтня 2015 року УСБ України в Полтавській області в листі №66/6-2531 повідомило позивача про те, що у ході досудового слідства встановлено, що співробітниками Міністерства юстиції України неправомірно проставлений апостиль на заяві від імені ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, яка засвідчена 28 вересня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Забігайлом С.Ю. та викладена на нотаріальному бланку ВРР 565476, тобто у порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють процедуру його виконання. У листі зазначено, що у жовтні 2012 року працівниками Міністерства юстиції України була проведена перевірка справжності спеціального бланку нотаріального документу серії ВРР №566476. Зазначений бланк на момент перевірки, у відповідності до інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №59409197 від 08 жовтня 2012 року значився викраденим. При цьому, у листі наголошено, що про це було відомо працівникам Міністерства юстиції України, які у подальшому незаконно проставили на заяві (бланк серії ВРР №565476) апостиль. Також останньому було надано копію наказу Міністерства юстиції України № 634/к від 03.06.2013 року про попередження посадових осіб Міністерства юстиції України, які здійснювали процедуру проставляння апостилю Захандревич О.М., Васянович А.А. та Залізнюк О.В. щодо недопущення в роботі порушень вимог чинного законодавства. ( а.с. 14)

У зв'язку з отриманням вищезазначеної інформації, позивач вважаючи, що посадовими особами Міністерства юстиції України, які здійснювали процедуру проставляння апостиля 28 вересня 2012 року на заяві про надання згоди на вивіз його неповнолітньої доньки за кордон, порушено його права та законні інтереси, 22 жовтня 2015 року звернувся до суду з цим адміністративним позовом саме до вищезазначених посадових осіб.

Задовольняючи позов ОСОБА_14, суд першої інстанції виходив з того, що кожним із відповідачів було вчинено порушення норм чинного законодавства при здійсненні процедури проставляння апостиля 8 жовтня 2012 року № 2-13666 на заяві, складеній від імені ОСОБА_3, яка викладена на нотаріальному бланку ВРР 565476, що свідчить про протиправність їх дій, які у подальшому призвели до незаконного вивезення неповнолітньої доньки позивача за кордон.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного :

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі по тексту КАС України ) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суб'єкт владних повноважень, згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України це орган державної влади, орган місцевого самоврядування , їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України та Міністерства юстиції України від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5 затверджено Правила проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, та підготовки Міністерством юстиції України нотаріально оформлених документів для подальшої консульської легалізації".

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №395, Міністерство юстиції, зокрема, проставляє апостиль на офіційних документах, що видаються органами юстиції та судами, а також на призначених для використання та території іноземних держав документах, що оформлюються нотаріусами.

Згідно пункту 3 Порядку проставлення апостиля в Міністерстві юстиції України на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, та підготовки Міністерством юстиції України нотаріально оформлених документів для подальшої консульської легалізації від 25 вересня 2012 року №1418/5 (який був чинним станом на дату проставлення апостиля), проставлення апостиля включає звірку відповідності підпису та якості, в якій виступала особа, що підписала документ, а також відбитків печатки та/або штампа, проставлених на документі, зразкам, що є наявними у справах Міністерства юстиції України або були витребувані.

Пунктом 7 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Міністерства освіти і науки, Міністерства закордонних справ, від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5, документи, подані для проставлення апостиля, розглядаються відповідними компетентними органами, визначеними в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року №61 "Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" (далі - компетентні органи).

Відповідно до пункту 10 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Міністерства освіти і науки, Міністерства закордонних справ, від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5, у разі прийняття рішення про здійснення підготовки нотаріально оформлених документів для подальшої консульської легалізації особа, уповноважена на здійснення відповідних процедур : звіряє відповідність підпису нотаріуса, а також відбитка печатки та/або штампа, проставлених на документі, зразкам, що є наявними у справах Міністерства юстиції України або були витребувані відповідно до пункту 13 цього Порядку ; проставляє на поданому офіційному документі штамп, який засвідчує справжність попереднього підпису державного або приватного нотаріуса, уповноваженого відповідно до закону вчиняти нотаріальні дії, і справжність відбитка гербової печатки державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса, за зразками. Наведеними у додатках 1,2 до цього Порядку, з його подальшим заповненням та скріплює його печаткою структурного підрозділу Міністерства юстиції України, до повноважень якого належать проставляння апостиля та підготовка документів для подальшої консульської легалізації; реєструє документ для подальшої консульської легалізації в журналі реєстрації документів для подальшої консульської легалізації, опис якого наведено у пункті 21 цього Порядку.

Повноваження щодо проставлення апостиля у Міністерстві юстиції України покладено на сектор правової допомоги та легалізації документів Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу.

Наказом директора Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу затверджено положення про відділ правової допомоги та легалізації документів управління нотаріату та фінансового моніторингу юридичних послуг ( а.с. 33 - 36), пунктами 3.1 та 3.2 якого визначено повноваження цього відділу щодо забезпечення вимоги Гаазької конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5 жовтня 1961 року щодо проставляння апостиля на документах , призначених для використання на території інших держав, здійснює розгляд та підготовку нотаріально оформлених документів для їх подальшої консульської легалізації. ( а.с. 34)

Відповідно до пункту 5.5.1; 5.5.4 Положення про відділ правової допомоги та легалізації документів управління нотаріату та фінансового моніторингу юридичних послуг, начальник відділу, яким на час проставляння апостиля була відповідач по справі ОСОБА_15 , здійснює керівництво діяльністю відділу; забезпечує виконання покладених на відділ завдань. ( а.с. 35).

Відповідно до п.п. 2.2 Посадової інструкції провідного спеціаліста відділу правової допомоги та легалізації документів управління нотаріату та фінансового моніторингу юридичних послуг,( якими на час проставляння апостилю була Залізнюк О.В. і Васянович А.а.) провідній спеціаліст здійснює розгляд документів, призначених для використання на території інших держав, проставляє на них апостиль та проводить реєстрацію проставлених апостилей; здійснює підготовку документів виданих компетентними органами для їх подальшої легалізації; ( а.с. 38, 44)

Із відповіді УСБ України в Полтавській області від 16 жовтня 2015 року №66/6-2531 вбачається, що позивачу було надано копії матеріалів кримінального провадження на 37 аркушах, серед яких, надано копію наказу заступника Міністра юстиції України, Сєдова А.Ю., від 03 червня 2013 року, №634/к "Про попередження Захандревич О.М., Васянович А.А. та Залізнюк О.В.", службові записки, протоколи допиту свідків. ( а.с.13)

В наказі заступника Міністра юстиції України, Сєдова А.Ю., від 03 червня 2013 року, №634/к "Про попередження Захандревич О.М., Васянович А.А. та Залізнюк О.В." зазначено, що 8 жовтня 2012 року працівниками Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу проставлено штамп апостиля на спеціальному бланку нотаріального документу серії ВРР №565476, на якому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю. 28 вересня 2012 року було засвідчено справжність підпису ОСОБА_3 ( а.с. 14)

В ході перевірки було встановлено, що даний бланк поданий на легалізацію, згідно відомостей інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, значиться як викрадений.

Залізнюк О.В., яка на той час обіймала посаду провідного спеціаліста відділу правової допомоги та легалізації документів Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу, була здійснена перевірка справжності спеціального бланку нотаріального документу серії ВРР №565476, на якому викладена заява ОСОБА_3 про, що свідчить сформована нею інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №59409197 від 08 жовтня 2012 року та встановлено, що код витрачання цього бланку зазначено, як викрадений. Про виявлений факт Залізнюк О.В. не повідомила свого безпосереднього керівника Захандревич О.М. та подала документи на реєстрацію.

Провідним спеціалістом відділу Васянович А.А., при реєстрації апостилю було допущено технічну помилку і вказаний апостиль зареєстровано в Журналі реєстрації проставлення апостилів за №2-13673 замість вказаного на документі №2-13666.

Захандревич О.М., як начальник відділу правової допомоги та легалізації документів, належним чином не здійснила перевірку поданих їй на підпис документів та проставила апостиль, чим підтвердила справжність офіційного документу.

Вказаним наказом вищезазначених посадових осіб було попереджено про недопущення у подальшому фактів порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють процедуру проставлення апостиля /а.с. 14/.

Таким чином, протиправність дії відповідачів було встановлено самим Міністерством юстиції України в наказі заступника Міністра юстиції України Сєдова А.Ю., від 03 червня 2013 року, №634/к "Про попередження Захандревич О.М., Васянович А.А. та Залізнюк О.В."

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії начальника відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Захандревич Олени Миколаївни при посвідченні апостилю, головного спеціаліста відділу організації державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріусами Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Залізнюк Олени Вікторівни при перевірці та розгляді заяви від імені Одабаш»яна С.А., головного спеціаліста сектору правової допомоги та легалізації документів Управління нотаріату та фінансового моніторингу Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Васянович Анжели Анатоліївни при реєстрації проставленого апостилю на вказаній заяві, тобто дії при здійсненні процедури проставлення апостиля від 08 жовтня 2012 року №2-13666 на заяві, складеній від імені ОСОБА_3, яка викладена на нотаріальному бланку ВРР 565476 є протиправними, вчинені з порушенням вимог пунктів 3, 7, 10 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Міністерства освіти і науки, Міністерства закордонних справ, від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5, і порушують права позивача, оскільки призвели до незаконного вивезення неповнолітньої дитини позивача за кордон.

Доводи апеляційної скарги третьої особи про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту , що на час звернення до суду порушені права позивача були відновлені, оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_12, 2007 року народження була повернута позивачу, а тому відсутній взагалі будь - який спір між сторонами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки предметом спору по даній справі є протиправні дії відповідачів, пов'язані з виконанням ними функцій державного органу, процедури проставляння апостилю, а не правомірність вивезення дитини позивача за кордон. Переміщення неповнолітньої доньки позивача за кордон є наслідком протиправних дій відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував факту повернення йому доньки, проте відповідачами в суд першої інстанції та в суд апеляційної інстанції не надано інформації щодо місцезнаходження самої заяви від імені ОСОБА_3, на якій проставлено апостиль, чи скасована реєстрація проставленого апостиля, в чиєму користуванні вона зараз знаходиться.

Тому, на переконання колегії суддів немає відстав вважати, що права позивача відновлені.

Крім того, посилання Міністерства юстиції України на той факт, що відновлення прав позивача відбулося фактом притягнення відповідачів до дисциплінарної відповідальності та порушенням кримінальної справи, колегія суддів вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки в самій апеляційній скарзі представник третьої особи зазначив, що строки притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачів на момент перевірки їх дій сплинув, а провадження по кримінальній справі №0000221 здійснюється за підозрою ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 332 ( незаконне переправлення осіб через державний кордон України), ч. 4 ст. 358 ( використання завідомо підробленого документу), ч. 1 ст. 382 ( невиконання судового рішення) Кримінального кодексу України, що підтверджується листом слідчого відділу від 16 жовтня 2015 року №66/6/2-2531 /а.с. 13/.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи третьої особи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Третя особа вважає, що позивач дізнався про вивезення за кордон неповнолітньої доньки позивача протягом першої половини 2013 року, протягом 2013 року позивачем отримано роз»яснення Міністерства юстиції України щодо порядку проставляння апостилю, проведення спеціальних бланків нотаріальних документів.

В ході судового розгляду встановлено, що 27 травня 2013 року №К-6851/13.1 ОСОБА_3 надано лист Міністерства юстиції України, який має загальний, формальний характер, у зазначеному листі ОСОБА_3 не повідомлено, що проставлення апостилю відбулося незважаючи на встановлення посадовими особами Міністерства юстиції України відомостей про те, що бланк, поданий на легалізацію, значиться як викрадений.

27 травня 2013 року , в листі №К-6851/13.1 третьою особою зазначено, що на сектор правової допомоги та легалізації документів не покладено обов'язку щодо перевірки бланків документів за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, у той час як пунктом 7 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства освіти і науки, Міністерства закордонних справ, від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5, документи, подані для проставлення апостиля, розглядаються відповідними компетентними органами, визначеними в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року №61 "Про надання повноважень на проставлення апостиля, передбаченого Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" (далі - компетентні органи). Компетентні органи з'ясовують: чи підлягають подані документи проставленню апостиля.

Про те, що у 2013 році співробітниками Міністерства юстиції України відбулася перевірка справжності апостилю, у ході якої виявлено факт викрадення спеціального бланку нотаріального документу ОСОБА_3 дізнався з листа Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 16 жовтня 2015 року.

Доказів надання позивачу зазначеної інформації відповідачами або третьою особою раніше 16 жовтня 2015 року ані до суду 1 інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 звернувся до суду 22 жовтня 2015 року з адміністративним позовом у межах строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2015р. по справі № 816/4446/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.03.2016 р.