Справа № 813/2738/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Справа № 876/6951/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 02.02.2015 №3/2100/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року позовні вимоги задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Відповідач-Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив до апеляційного суду та в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги аналогічно покликається на обставини висловлені в письмових заперечення на позовні вимоги та одночасно вказує, що на підставі матеріалів Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій до Позивача на суму 23800 грн від 02.02.2015 року №3/2100/НОМЕР_1 за продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років та здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відповідно до ч.1 ст.15 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, застосовуючи положення ст.195 КАС України, не виходячи за межі доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 28.09.2005 р. та перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

На підставі матеріалів про адміністративне правопорушення правоохоронного органу - Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України в Львівській області, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 02.02.2015 №3/2100/НОМЕР_1, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" («реалізація тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років») та 17000 грн. за порушення абз.5 та абз.9 частини 2 ст.17 цього ж Закону («роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії»).

Не погодившись із таким Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що слабоалкогольний напій «Ром Кола», який був реалізований неповнолітньому ОСОБА_3, перебував у власності продавця ОСОБА_4, та належав саме їй, яка і здійснила реалізацію цього напою неповнолітній особі від свого імені та в своїх інтересах.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи, є суперечливим та не відповідає нормам матеріального права, з огляду на таке.

Згідно України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №481/95-ВР) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Так, відповідно до ст.15-3, ст.17 цього Закону забороняється, зокрема продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років та без наявності на продаж ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 цього ж Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років;.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 закону України № 481/ВР-95).

Постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підставою для застосування фінансових санкцій, згідно з п. 5 Порядку є, зокрема, матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.11.2014 оперуповноваженим СКМСД Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно гр. ОСОБА_4, в якому зафіксовано, що 25.11.2014 близько 14 год. 40 хв. перебуваючи на робочому місці кіоскера ПП ОСОБА_2 здійснено продаж неповнолітній особі ОСОБА_3 слабоалкогольного напою «Ром Кола», ємкістю 0,33л, вартістю 12грн., що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП.

При цьому, у ОСОБА_6 25.11.2014 відібрано пояснення, згідно з якими 25.11.2014 приблизно 14год. 40 хв., перебуваючи на своєму робочому місці в кіску по АДРЕСА_1 в м. Львові, що належить ПП ОСОБА_2 реалізувала хлопцю, з вигляду дорослому, слабоалкогольний напій «Ром Кола», ємкістю 0,33л, вартістю 12грн. Під час передачі напою підійшли працівники міліції.

У неповнолітнього ОСОБА_3 відібрані пояснення, з яких вбачається, що 25.11.2014 приблизно о 14год. 30 хв. продавець реалізувала йому слабоалкогольний напій «Ром Кола», при цьому про його вік не запитувала та документів про особу не просила. Під час продажу напою підійшли працівники міліції.

Також в матеріалах про адміністративне правопорушення міститься рапорт, Свідоцтво про народження ОСОБА_3, довідка ГУ ДМС України, супровідний лист.

За результатами розгляду вказаних матеріалів адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову про адміністративне правопорушення від 11.12.2014 року №35/3, якою ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.156-2 КУпАП, а саме в тому, що остання 25.11.2014 року, перебуваючи на робочому місці кіоскера «ПП ОСОБА_2 і Д» на АДРЕСА_1 у м. Львові реалізувала слабоалкогольний напій «Ром Кола» ємністю 0,33 л. вартістю 12, неповнолітньому ОСОБА_3 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Вказана постанова набрала законної сили.

Колегія суддів вважає, що дана постанова в сукупності з іншими доказам переконливо доводить про те, що ФОП ОСОБА_2 вчинила правопорушення передбачене ч.11 ст. 15, п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

В рішенні про застосування фінансових санкцій від 02.02.2015 року №3/2100/НОМЕР_1 помилково (описка) зазначено порушення, за які до фізичної особи-підприємця застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу - роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії та реалізація тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Сторона відповідача звертає увагу суду на те, що в даному випадку наявною є описка, яка не може бути виправлена податковим органом за власною ініціативою, оскільки це не передбачено чинними правовими нормами.

З цим необхідно погодитись, звертаючи увагу на п.9.4 розділу ІУ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України за №848 від 25.12.2013 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.01.2014 року (діючим на час даних правовідносин) за яким встановлено, що орган доходів і зборів за заявою платника податків може виправити допущені при оформленні рішення про результати розгляду скарги, описки чи арифметичні помилки, не змінюючи при цьому суть такого рішення. Виправлення проводиться шляхом направлення листа платнику податків, в якому зазначається суть виправлених помилок.

Сторона позивача не заперечує тієї обставини, що ФОП ОСОБА_2 станом на час досліджуваних правовідносин не мала права на продаж алкогольних напоїв, оскільки не виробила ліцензії.

Статтею 202 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ч. 3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області - задовольнити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 р. у справі №813/2738/15 та прийняти нову постанову.

Відмовити в позові фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій і скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 02.03.2016р.