Справа № 809/4307/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Справа № 809/4307/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представників позивача: Гавриляка Б.Б., Місюрак Н.О.,

представника відповідача: Мелінишин С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"

до відповідача: Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №000218201 від 08.07.2015 року та № від 24.09.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №000218201 від 08.07.2015 року та № від 24.09.2015 року.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що у період з 22.05.2015 року по 12.06.2015 року ДПІ у м.Івано-Франківську проводилась перевірка ТОВ "Вулкаскот-Україна" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного соціального внеску, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої ДПІ у м.Івано-Франківську винесла податкові повідомлення-рішення: НОМЕР_1 від 08.07.2015 року, згідно якого визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 102 429,00 грн., з яких 81 943,00 грн. - основного боргу та 20 486,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій, № від 08.07.2015 року, згідно якого зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 648 647,00 грн. та № від 08.07.2015 року, згідно якого застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28 993,62грн. Не погодившись з даними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "Вулкаскот-Україна" подало скаргу та рішенням ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 18.09.2015 року скаргу задоволено часткового, а саме: податкові повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 08.07.2015 року та № від 08.07.2015 року залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2015 року (згідно якого застосовано штрафну санкцію у розмірі 28 993,62 грн.) скасовано в частині визначення грошового зобов'язання за штрафною санкцією в розмірі 24 191,78 грн. Відтак, за наслідками часткового скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2015 року ДПІ у м.Івано-Франківську винесла нове податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015 року, згідно якого до ТОВ "Вулкаскот-Україна" застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 801,84грн. Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2015 року" про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком в загальному розмірі 1 648 647,00 грн., то актом перевірки встановлено порушення П(с)БО 21 «Вплив змін валютних курсів» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року №193 та порушення п.п.153.1.3 п.153.1 ст.153 ПК України, щодо операцій із внесків до статутного капіталу ТОВ "Вулкаскот-Україна", однак вважають даний висновок безпідставним, оскільки згідно норм Податкового кодексу України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, а згідно абз.4 п.8 П(с)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року №193 курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов'язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу, тобто не підлягають включенню ні до доходів ні до витрат, що й було здійснено товариством. Зазначили, що висновки контролюючого органу про те, що господарські операції ТОВ "Вулкаскот-Україна" з ТОВ «Лекс Консалтинг», ПП ОСОБА_4 та фірмою «VULCASCOT GETRANKEINDUSTRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H. & Co KG» (MUTHGASSE 25. A-1190 VIENNA, AUSTRIA) є удаваними правочинами й відповідно не спрямовані на отримання доходу не відповідають дійсності, оскільки товариством на підтвердження взаємовідносин з даними контрагентами надано відповідні податкові декларації, податкові накладні, договори та акти приймання-передачі виконаних робіт. Стосовно податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 08.07.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ в загальному розмірі 102 429,00 грн., з яких 81943,00 грн. за основним платежем та 20 486,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, то податковим органом не наведено жодного факту того, що сума ПДВ нарахована (сплачена) платником податків не з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах його господарської діяльності чи з неповним документальним оформленням. Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 24.09.2015 року про застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4 801,84 грн., то з 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, у п.п.113.3 ст.113 якого чітко визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, дії ДПІ у м.Івано-Франківську по винесенню акту перевірки носять протиправний характер, оскільки зі сторони позивача відсутні порушення норм податкового законодавства та наявні усі необхідні первинні документи. На підставі наведеного позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснила, що ДПІ у м.Івано-Франківську проведено виїзну планову перевірку ТОВ "Вулкаскот-Україна" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного соціального внеску, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, якою встановлено, що позивач порушив вимоги пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150, п.п.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік в сумі 326987 грн., за 2013 рік в сумі 589053 грн., за 2014 рік в сумі 732607 грн.; п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено заниження податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 108992 грн., в тому числі по періодах: за квітень 2012 року в сумі 27049 грн., за жовтень 2012 року в сумі 12348 грн., за лютий 2013 року в сумі 9811 грн., за серпень 2013 року в сумі 25607 грн., за жовтень 2013 року в сумі 6413 грн., за листопад 2013 року в сумі 15842 грн, за січень 2014 року в сумі 11922 грн.; п.2.11 ст.2, п.7.47 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженої постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320, в результаті чого перевіркою встановлено факт невідзвітованої в повному обсязі, не підтвердженої документально та не повернутої в касу підприємства готівки в сумі 115974,47 грн. На підставі даних висновків акта перевірки ДПІ у м. Івано-Франківську від 19.06.2015 року №2662/09-15-22-01-01/30106841 було прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.07.2015 року № про збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 81943 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 20486 грн. (з врахуванням вимог ст.102, ст.114 Податкового кодексу України), № зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1648647 грн., № застосовано штрафну санкцію за порушення норм з регулювання обігу готівки у розмірі 28993,62 грн. Пояснила, що на підставі рішення ГУ ДФС в області від 18.09.2015 року про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2015 було скасоване в частині визначення суми грошового зобов'язання за штрафною санкцією на 24191,78грн. та прийняте нове податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015 року, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 4801,84грн. Вказала, що надані позивачем акти приймання-передачі робіт по взаєморозрахунках з ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Лекс Консталтинг» та з фірмою «VULCASCOT GETRANKEINDUSTRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H. & Co KG» (MUTHGASSE 25. A-1190 VIENNA, AUSTRIA), не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань та обґрунтувань формування вартості таких послуг відповідно до договірних правовідносин, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Також зазначила, що при перевірці первинних банківських і касових документів, авансових звітів, наданих до перевірки, оборотно-сальдової відомості по рах.372 «розрахунки з підзвітними особами», встановлено, що працівнику ТОВ "Вулкаскот-Україна", що перебував у трудових відносинах ОСОБА_5 в період з лютого 2012 року по липень 2012 року перераховано в безготівковій формі на корпоративну СКР 11 974,47 грн., в тому числі: 29.02.2012 року - 3718,00 грн., 30.04.2012 року - 43799,03 грн., 07.05.2012 року - 43000,00 грн., 11.05.2012 року - 5500,00 грн., 22.05.2012 року - 650,07 грн., 01.07.2012 року - 19207,37 грн., які в подальшому були зняті в безготівковій формі, витрачені вказаним працівником та на кінець періоду, що перевірявся, невідзвітовані в повному обсязі, не підтверджені документально та не повернуті в касу підприємства. На підставі наведеного в задоволенні позову просила відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" 12.09.1999 року зареєстроване як юридична особа. 14.07.2014 року товариство взяте на податковий облік в ДПІ у м.Івано-Франківську.

ДПІ у м.Івано-Франківську проведено виїзну планову перевірку ТОВ "Вулкаскот-Україна" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного соціального внеску, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складений акт №2662/09-15-22-01/30106841 від 19.06.2015 року (т.1 а.с.28-101).

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено:

пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150, п.п.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік в розмірі 326987 грн., за 2013 рік в розмірі 589053 грн., за 2014 рік в розмірі 732607 грн.;

п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою встановлено заниження податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 108992 грн., в тому числі по періодах: за квітень 2012 року в розмірі 27049 грн., за жовтень 2012 року в розмірі 12348 грн., за лютий 2013 року в розмірі 9811 грн., за серпень 2013 року в розмірі 25607 грн., за жовтень 2013 року в розмірі 6413 грн., за листопад 2013 року в розмірі 15842 грн, за січень 2014 року в розмірі 11922 грн.;

п.2.11 ст.2, п.7.47 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320, в результаті чого перевіркою встановлено факт невідзвітованої в повному обсязі, не підтвердженої документально та не повернутої в касу підприємства готівки в розмірі 115974,47 грн.

На підставі даних висновків акта перевірки ДПІ у м.Івано-Франківську від 19.06.2015 року №2662/09-15-22-01-01/30106841 було прийнято податкові повідомлення-рішення № від 08.07.2015 року про збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 81943 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 20486 грн. (з врахуванням вимог ст.102, ст.114 Податкового кодексу України), №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1648647 грн. та № про застосування штрафної санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки у розмірі 28993,62 грн.

На підставі рішення ГУ ДФС в області від 18.09.2015 року про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2015 було скасоване в частині визначення суми грошового зобов'язання за штрафною санкцією на 24191,78грн. та прийняте нове податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015 року, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 4801,84 грн.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення - рішення № від 24.09.2015 р., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про те, що працівнику ТзОВ «Вулкаскот-Україна» ОСОБА_5 (звільнений з 24.07.2012 згідно наказу від 24.07.2012 №07-07-12-к та рішення загальних зборів учасників товариства від 23.07.2012 №1/07) в період з лютого 2012 року по липень 2012 року перераховано в безготівковій формі на корпоративну СКР 115 974,47 грн., в тому числі: 29.02.2012 року - 3718,00 грн., 30.04.2012 року - 43799,03грн., 07.05.2012 року - 43000,00 грн., 11.05.2012 року - 5500,00 грн., 20.05.2012 року - 100,00 грн., 22.05.2012 року - 650,07 грн., 01.07.2012 року -19207,37 грн., які в подальшому були зняті в безготівковій формі, витрачені вказаним працівником та на кінець періоду, що перевірявся, не відзвітовані в повному обсязі, не підтверджені документально та не повернуті в касу підприємства.

Вказана операція в бухгалтерському обліку відображена проведенням: Дт3721 Кт313, сума не відзвітованої в повному обсязі, не підтвердженої документально та не повернутої в касу підприємства за період, що перевірявся, складала 115974,47 грн., в порушення п.2.11 ст.2, п.7.47 ст.7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

У зв»язку із визначенням податковим органом штрафних санкцій товариству після закінчення 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку такого звіту, до товариства застосовано штрафну санкцію в розмірі 4801,84 грн. за невідзвітовані кошти в розмірі 1907,37 грн.

Відповідно до п. 2.11 та п. 2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320) (далі - Положення №637), видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови датування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Так, пп. 7.37, 7.47 ст.7 Положення №637 зазначено, що під час проведення перевірок аналізується порядок видачі підприємствами сум під звіт, виявляються факти неправомірної видачі готівки під звіт працівникам, які повністю не розрахувалися за попередньо видані їм кошти, факти несвоєчасного звітування, а також випадки передавання підзвітних коштів одним працівником іншому тощо. Для перевірки використовуються потрібні касові та розрахункові документи підприємства (підприємця) (касова книга, касові ордери, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, звіти працівників щодо витрачання підзвітних сум), а також документи, що підтверджують здійснення покупцем (замовником) витрати готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт (касові та товарні чеки, розрахункові квитанції, квитанції до прибуткових касових ордерів, інші розрахункові документи, а також рахунки-фактури, податкові накладні, договори на поставку продукції, надання послуг, виконання робіт, товарно-транспортні накладні тощо).

Відповідно до Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (затверджено наказом ДПА України від 23.12.2010 №996 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за N144/18782) та Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 05.12.2012 №1276 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.12.2012 за N 2185/22497) звіт складається платником податку (підзвітною особою), що отримала такі кошти на підприємствах всіх організаційно-правових форм або у самозайнятої особи.

Фізична особа, що отримала такі кошти, заповнює всі графи Звіту, крім: "Звіт перевірено", "Залишок унесений (перевитрата видана) у сумі за касовим ордером", бухгалтерських проводок, розрахунку суми утриманого податку за несвоєчасно повернуті витрачені кошти на відрядження або під звіт, які заповнюються особою, що надала такі кошти; "Звіт затверджено", які підписуються керівником (податковим агентом).

Відповідно до ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Відповідно до статті 114 Податкового кодексу України граничні строки застосування (штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Так, п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих і контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи вказані норми суд дійшов висновку про неправомірне визначення позивачу штрафних санкцій в розмірі 4801,84 грн. за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт 19207,27 грн., оскільки дана штрафна санкція застосована після закінчення 1095 днів, до спливу яких товариство надало під звіт кошти та мало отримати звіти щодо отриманих коштів в розмірі 19207,37 грн.

Вказане підтверджується банківською випискою, з якої вбачається, що ОСОБА_5 в період з 01.06.2012 року по 11.06.2012 року за допомогою корпоративної платіжної картки ( картковий рахунок №) отримав в банкоматах та провів оплату коштів в загальному розмірі 19207,37 грн. (а.с.80-86 т.3); договором № про відкриття та обслуговування корпоративних платіжних карток від 23.12.2011 року з додатками до нього (а.с.88-94 т.3), якими, зокрема, передбачено, що кошти, які списані з карткового рахунку Організації за операції вважаються виданими під звіт Держателю платіжної картки (а.с.90 т.3), а держателем картки був ОСОБА_5 (а.с.94 т.3).

Крім того судом встановлено, що із сум невідзвітованих коштів, які були отримані ОСОБА_5, позивач сплатив податок з доходів фізичних осіб та звернувся до правоохоронних органів із заявою стосовно розтрати майна ОСОБА_5, за якою порушено кримінальне провадження та визнано товариство потерпілим у справі (а.с.79-81, 95-97 т.3).

При цьому вказані обставини під час проведення перевірки податковим органом не досліджувалися, оскільки в акті відсутні такі посилання.

Відтак, за отримані під звіт кошти ОСОБА_5 зобов»язаний був відзвітуватися у строк не більше двох робочих днів з дня отримання коштів. А тому застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача здійснено понад строки, встановлені п.114.1 ст.114 та п.102.1 ст.102 ПК України.

Стосовно доводів представників позивача про те, що відповідно до п.113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, а до позивача застосована штрафна санкція, передбачена не законом, а указом Президента України, суд вважає їх необгрунтованими, оскільки відповідно до п.14.1.265 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність та скасування податкового повідомлення - рішення № від 24.09.2015 р.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2015р., яким товариству збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 81943 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 20486 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про те, що господарська діяльність ТОВ «Вулкаскот-Україна» з придбання послуг від фірми «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGЕSELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (MUTHGASSE25,А-1190 VIENNA, AUSRIA) була направлена не на отримання доходу, а на безпідставне формування податкового кредиту у розмірі 108992 грн., з метою мінімізації об'єкта оподаткування з податку на додану вартість, що призвело до завищення податкового кредиту, відображеного у рядку 7 Декларації „Послуги, отримані від нерезидента" в сумі 108992 грн., в тому числі за березень 2012 року в сумі 27049 грн., за жовтень 2012 року в сумі 12348 грн., за лютий 2013 року в сумі 9811 грн., за серпень 2013 року в сумі 25607 грн., за вересень 2013 року в сумі 6413 грн., за листопад 2013 року в сумі 15842 грн., за грудень 2013 року в сумі 2955 грн., за січень 2014 року в сумі 8967 грн., а правочини із вказаним нерезидентом по відповідач вважає удаваними.

Судом встановлено, що позивачем в період з 01.01.2012 по 31.12.2014 укладалися договори про надання консультаційних послуг з фірмою «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.& Co KG» на загальну суму 653952 грн., в т.ч ПДВ 108992 грн.: договір №3 про надання послуг від 01.11.2010 року (діяв до 31.12.2012 року), договір №01/08/11 на надання консультаційних послуг від 17.08.2011 року (діяв до 31.12.2012 року), договір №02/07/12 на надання консультаційних послуг від 06.07.2012 року (діяв до 31.12.2012 року), договір №03/09/12 на надання консультаційних послуг від 28.09.2012 року (діяв до 31.12.2012 року), договір №1/13 про надання послуг від 14.03.2013 року (діяв до 31.12.2013 року), договір №2/13 про надання послуг від 03.06.2013 року (діяв до 31.12.2013 року), договір №3/13 про надання послуг від 13.08.2013 року (діяв до 31.12.2014 року), договір №4/13 про надання консультаційних послуг від 04.10.2013 року (діяв до 31.12.2014 року), договір №5/13 про надання консультаційних послуг від 06.11.2013 року (діяв до 31.12.2014 року) (а.с.147- 181 т.1).

На підтвердження отриманих послуг позивачем надано акти виконаних робіт відповідно до вказаних вище договорів (а.с.150-183 т.1) та податкові накладні, виписані щодо виконання даних договорів (а.с. 184-192 т.1), а також оплачено надані послуги (а.с.101-105 т.2).

Підстави виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту регламентовано розділом V Податкового кодексу України.

Відповідно до п.180.2 ст.180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.

Особи, зазначені у пункті 180.2 цієї статті, мають права, виконують обов'язки та несуть відповідальність, передбачену законом, як платники податку (п.180.3 ст.180 ПК України).

Згідно із п.п. «б»п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.186.3 ст.186ПК України місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать, зокрема консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем (п.п. «в» даного пункту статті).

Згідно із п.201.12 ст.200 ПК України для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Згідно із абз.2 п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до вимог абз.1 п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, в п.198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно із пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Оскільки факт виконання договорів підтверджується актами виконаних робіт (наданих послуг), виписаними податковими накладними, на підставі яких віднесено суми податку до податкового кредиту, в суду відсутні підстави для висновку, що дані послуги не були придбані для використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

При цьому доводи представника відповідача про те, що укладені договори з австрійською фірмою є зайвою ланкою у господарській діяльності товариства, не містять економічного ефекту, ділової мети тощо, а надані акти приймання-передачі послуг не місять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань тощо, суд вважає необгрунтованими, оскільки в актах приймання наданих послуг чітко зазначено зміст таких послуг, виконавець і їх мету - сприяння збільшенню обсягу реалізації товарів. Крім того, позивачем надано суду підтвердження перебування одного із виконавців надання послуг, Крістофа Побашніка, в Україні відповідно до договірних зобов»язань українського та австрійського контрагентів (а.с.242-243 т.1).

Представник відповідача не довів суду ту обставину, що придбані послуги не використовувалися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, оскільки позивач, як дочірнє підприємство австрійської корпорації VULKASCOT та постачальник матеріалів для фільтрації, фільтрувальних картонів, клеїв, дезинфікуючих засобів, ароматизаторів та ін., отримуючи консультаційні послуги по впровадженню, використанню та продажу фільтрувального обладнання, забезпечував збільшення обсягу реалізації продукції та підвищення кваліфікації працівників в галузі фільтрувальних матеріалів. Поряд з цим витрати, понесені товариством на отримання ним консультаційних послуг, підприємство включало в ціну на товари, які реалізовувало, що підтверджується калькуляцією цін ( а.с. 130-141 т.2).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність та скасування податкового повідомлення - рішення № від 08.07.2015р.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 08.07.2015р., яким товариству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1648647 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про те, що перевіркою повноти визначення витрат, які враховуються при визначенні об»єкта оподаткування, встановлено їх завищення в сумі 1648647 грн., в т.ч. за 2012 рік в сумі 326987 грн, за 2013 рік в сумі 589053 грн., за 2014 рік в сумі 732607 грн. стосовно придбання послуг у ТОВ «Лекс Консалтинг» та ФОП ОСОБА_4, придбання консультаційних послуг у фірми «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGЕSELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (MUTHGASSE25,А-1190 VIENNA, AUSRIA), а також не враховано доходи, отримані від перерахунку курсових різниць в сумі 172 456 грн.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників № 08/13 від 10.07.2013 року прийнято рішення про збільшення за рахунок додаткових внесків засновника - ТзОВ "Вулкаскот" Австрія розміру статутного капіталу ТзОВ "Вулкаскот-Україна" на 325 000 євро, що по курсу Національного банку України станом на 10.07.2013 року становить 3 339 895 грн. Нова редакція статуту зареєстрована 02.08.2013 року (а.с.66-73 т.3).

Внески до статутного капіталу ТзОВ "Вулкаскот-Україна", засновником проведено протягом 21.08.2013-25.10.2013 року у розмірі 325000 євро (а.с.86 т.2).

На дату зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТзОВ "Вулкаскот-Україна", як внесків до статутного капіталу, у зв'язку із зміною валютного курсу виникла позитивна курсова різниця в сумі 172456,05 грн.

Товариство відобразило ці кошти в бухгалтерському обліку в складі додаткового капіталу, а податковий орган вважав, що позитивне значення курсових різниць враховується у складі доходів платника, а тому є його прибутком.

Відповідно до п.п. 153.1.3. п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року N 193 (із змінами і доповненнями) монетарні статті - це статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів; а курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

В аб.4 п.8 даного Положення передбачено, що курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов'язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу.

Крім того, Міністерство фінансів України в листі №31-08310-06-10/29025 від 05.12.2012 року «Щодо бухгалтерського обліку курсових різниць за інвалютними внесками засновників до статутного капіталу» зазначило, що внесок засновника господарського товариства до статутного капіталу підприємства оцінюється та фіксується у статутних документах в грошовій одиниці України за курсом Національного банку України і не підлягає переоцінці в подальшому у зв'язку зі зміною курсу іноземних валют.

Курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов'язань засновників при формуванні статутного капіталу, не можуть бути визнані доходом. Тому суми таких курсових різниць відображаються у складі додаткового капіталу.

А тому суд погоджується з доводами представників позивача про те, що позитивна курсова різниця в розмірі 172456,05 грн. не підлягала включенню до доходів товариства.

Податковим органом зроблено висновок про завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, по господарських операцій із отримання послуг від ТзОВ «Лекс Консалтинг», ФОП ОСОБА_4 та нерезидента «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARFHANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA) , зокрема:

а) за 2012 рік (326 987 грн.), з них:

130000 грн. - витрати з надання юридичних послуг ТзОВ «Лекс Консалтинг» передбачених договором від 20.02.2012 року та актами виконаних робіт №2 від 02.02.2012 року на суму 30 000 грн.: №3 від 13.02.2012 року на суму 30 000 грн.; № 6 від 06.03.2012 року на суму 70 000 грн.;

196 987 грн. - витрати з надання консультаційних послуг «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARFHANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA) передбачених договором № 3 від 01.11.2010 року та актом прийому-здачі виконаних робіт №1 від 24.02.2012 року на суму 55 052 грн. (еквівалент 6 246,4 швейцарських франків); договором № 01/08/11 від 17.08.2011 року та актом прийому-здачі виконаних робіт №1 від 28.02.2012 року на суму 80 194 грн. (еквівалент 7 500 євро); договором № 02/07/12 від 06.07.2012 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 2 від 15.09.2012 року на суму 61 741 грн. (еквівалент 6 000 євро);

б) за 2013 рік (589053 грн.), з них:

68 616 грн. - витрати з надання консультаційних послуг ФОП ОСОБА_4 згідно договору від 01.08.2013 року та акту виконаних робіт від 16.09.2013 року на суму 13 250 грн.; договору від 01.08.2013 року та акту виконаних робіт № 2 від 29.11.2013 року на суму 25 169 грн.; договору від 01.08.2013 року та акту виконаних робіт № 3 від 31.12.2013 року на суму 30 197 грн.;

347981 грн. - витрати з надання консультаційних послуг «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARFHANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA), передбачених договором № 03/09/12 від 28.09.2012 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 3 від 19.10.2012 року на суму 49 057 грн. (еквівалент 6 137,54 дол. США); договором № 1/13 від 14.03.2013 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 1 від 01.07.2013 року на суму 128 035 грн. (еквівалент 16 018,45 дол. США); договором № 2/13 від 03.06.2013 року та актом прийому-здачі виконаних робіт №1 від 12.08.2013 року на суму 32 067 грн. (еквівалент 3 000 євро); договором № 3/13 від 13.08.2013 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 1 від 29.10.2013 року на суму 79 210 грн. (еквівалент 7 189,29 євро); договором № 4/13 від 04.10.2013 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 1 від 29.11.2013 року на суму 14 776 грн. (еквівалент 1 360 євро); договором № 5/13 від 06.11.2013 року та актом прийому-здачі виконаних робіт № 1 від 19.12.2013 року на суму 44 836 грн. (еквівалент 4 080 євро);

172456 грн. - позитивна курсова різниця внаслідок перерахунку зобов'язань засновників при формуванні статутного капіталу;

в) за 2014 рік (732607 грн.), з них:

143554 грн. - витрати з надання консультаційних послуг ФОП ОСОБА_4, передбачених договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 4 від 01.03.2014 року на суму 10 821 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 4 від 31.03.2014 року на суму 16 146 грн.; договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 5 від 30.04.2014 року на суму 11 069 грн.; договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 6 від 31.05.2014 року на суму 7 705 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт №7 від 30.06.2014 року на суму 10 815 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 8 від 07.07.2014 року на суму 10 850 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 9 від 29.08.2014 року на суму 11 060 грн.; договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 10 від 09.09.2014 року на суму 17 211 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт

№ 11 від 09.10.2014 року на суму 16 866 грн.; договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 12 від 06.11.2014 року на суму 11 256 грн.; договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 13 від 09.12.2014 року на суму 10 112 грн.: договором від 01.08.2013 року та актом виконаних робіт № 14 від 30.12.2014 року на суму 9 643 грн.; 589 053 грн. - завищений за 2014 рік задекларований у рядку 06.5 декларацій «Від»ємне значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року» показник в сумі 589053 грн.

В акті перевірки відповідач зазначив і в судовому засіданні пояснив, що господарські операції ТОВ «Вулкаскот-Україна» з ТОВ «Лекс консалтинг», ПП ОСОБА_4 та фірмою «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA) єудаваними правочинами й відповідно спрямовані не на отримання доходу, а на безпідставне формування адміністративних витрат з метою мінімізації об'єкта оподаткування з податку на прибуток, через призму судових доктрин «Переваги суті над формою» та «Ділової мети», що призвело до порушення - пп. 14.1.27 , п.п.14.1.36 п.14 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, пп.138.10.2 п. 138.10 ст.138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого товариством завищено адміністративні витрати по податку на прибуток. Вважає вказані договори на надання послуг зайвою ланкою у господарській діяльності товариства, які не містять економічного ефекту, укладені без відповідної мотивації, ділової мети, виробничої потреби та характеру послуг.

Крім того, вважає, що надані акти приймання - передачі робіт з вказаними суб'єктами господарювання не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань та обґрунтувань формування вартості таких послуг відповідно до договірних правовідносин, що є порушенням п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», яке впливає на правомірність формування витратної частини товариства по даних операціях.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до п.п. «г» п.п.138.10.2 п.138.10 ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються, зокрема, адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності;

Відповідно до п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються, зокрема, витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно із п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На підтвердження взаємовідносин з означеними вище контрагентами ТОВ «Вулкаскот-Україна» надало:

- договір з ТОВ «Лекс Консалтинг» про надання юридичних послуг ( а.с.193-194 т.1), акти приймання-передачі наданих послуг ( а.с. 195-197 т.1), платіжні документи про проведену оплату (а.с. 125-129 т.2), документи, які свідчать про надані послуги (проекти договорів, наказів, положень, участь у розгляді справ у суді (а.с. 248-250 т.1, а.с. 1-30 т.2);

- договір з ФОП ОСОБА_4 (а.с.198-199 т.1), акти виконаних робіт (а.с. 200-214 т.1), платіжні документи про проведену оплату (а.с. 106-124 т.2), договори, укладені за сприянням даного підприємця щодо розширення сфери збуту (а.с.244-247 т. 1), Методичні вказівки «Фільтрування вина», розроблені ОСОБА_4 та в подальшому продані позивачем ТзОВ «Кам»янка Глобал Вайн» (а.с. 237-250 т.2, а.с.1-63 т.3), методичні вказівки «Чистка та дезинфекція обладнання на підприємстві «Кам»янка Глобал Вайн», розроблені ОСОБА_4 та в подальшому продані позивачем ТзОВ «Кам»янка Глобал Вайн» (а.с. 142-212 т.2), витяг з ЄДРПОУ стосовно ФОП ОСОБА_4 із зазначенням видів її діяльності (а.с.74-75 т.3);

- договори з фірмою «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA) та акти приймання наданих послуг (а.с.147-183 т.1), податкові накладні (а.с. 184-192 т.1), платіжні документи про оплату наданих послуг (а.с.101-105 т.2);

- податкові декларації з податку на прибуток товариства за 2012-2014 роки (а.с. 87-99 т.2).

Договори та акти виконаних робіт із даними контрагентами містять всі вимоги первинного документа, наведені у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Украйні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Аналогічний висновок наведений також у листі Міндоходів України №12058/6/99-99-19-03-02-15, де вказано, що підтвердженням надання послуг нерезидентом та їх отримання платником податку може бути первинний документ, який має обов'язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону N 996, та містить відомості про господарську операцію.

Крім того, відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено , що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами правочину, який вони насправді вчинили.

Аналізуючи подані докази суд вважає, що відповідачем зроблено формальний висновок про удаваність господарських операцій між Товариством та його контрагентами, який ґрунтуються виключно на припущеннях, не наведено який правочин насправді був вчинений між позивачем та ТОВ «Лекс консалтинг», ПП ОСОБА_4 та фірмою «VULKASCOT GETRANKEINDUSRIEBEDARF HANDELSGESELLSCHAFT M.B.H.&CoKG» (AUSRIA), натомість позивачем надано наведені вище докази, які підтверджують реальність господарських операцій із контрагентами, а тому висновок податкового органу про завищення товариством витрат з даними контрагентами є необгрунтованим.

Податковим органом також зроблено висновок про завищення товариством в порушення п.п.150.1 ст.150 ПК України від»ємного значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року, яке виникло у 2013 році, у декларації за 2014 рік в сумі 589053 грн., у 2012 році за 2013 рік - в сумі 326987 грн., у 2014 році за 2015 рік - в сумі 732607 грн.

Відповідно до п.150.1 ст.150 ПК України якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Судом встановлено, що товариством в податковій декларації за 2013 рік від»ємне значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року, яке виникло у 2012 році і куди входили витрати в сумі 326987 грн., в рядку 06.5 декларації не включено, а тому висновок податкового органу з цього приводу є безпідставним.

Стосовно зменшення товариству від»ємного значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року, яке виникло у 2013 році, у декларації за 2014 рік в сумі 589053 грн., та у 2014 році за 2015 рік - в сумі 732607 грн., то оскільки підприємство в ці роки мало збитки, від»ємне значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року включалась до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач підтвердив розмір понесених витрат, які в складі від»ємного значення об»єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (2013 та 2014) включались до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року (2014 та 2015 відповідно), суд дійшов висновку про протиправність та скасування податкового повідомлення - рішення № від 08.07.2015р.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

А тому підлягає стягненню з ДПІ у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" сплачений судовий збір в розмірі 27 484,14грн.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 24.09.2015 року, яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 4 801,84 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 08.07.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" з податку на додану вартість в загальному розмірі 102 429,00 грн., з яких 81943,00 грн. за основним платежем та 20 486,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 08.07.2015 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком в загальному розмірі 1 648 647,00 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб"єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" () сплачений судовий збір в розмірі 27 484,14грн. (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні чотирнадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 02.03.2016 року.