Справа № 810/4733/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Київ К/800/11746/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі № 810/4733/14 за позовом Державної фінансової інспекції України до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Державна фінансова інспекція України звернулась з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про зобов'язання виконати вимогу від 05.08.2013 року № 05-14/1159 в частині пунктів 2, 4, 6, 7, 8, а саме:

- з метою отримання в повному обсязі доходів, у порядку передбаченому чинним законодавством, звернутися до суду для стягнення із перелічених контрагентів у примусовому порядку недоотриманих доходів: з ТОВ «Мейстрим Медіа», яким порушено вимоги ст.193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436 та договору від 03.08.2010 року № 02.1.2-14/25-76, внаслідок неповного внесення інформації про отримані доходи та несплати Аеропорту частини доходу від реклами (50%) на суму 14400 гривень; з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Фірма «Фортуна», яким порушено вимоги ст.193 Господарського кодексу України та умови договорів від 08.02.2011 № 37-14/1-102 та від 19.09.2011 № 37-14/1-150 через надання недостовірних даних про розмір отриманого чистого прибутку, внаслідок чого ДП МА «Бориспіль» недоотримано доходу на суму 39320 гривень; з ТОВ «Лагуна-А», яким порушено вимоги ст.193 Господарського кодексу України та в порушення умов договорів надано Аеропорту недостовірні дані про отриманий чистий прибуток, що призвело до недоотримання доходу останнім (5% від чистого прибутку) на загальну суму 70180 гривень (п.2 вимоги);

- внаслідок включення до актів виконаних робіт, роботи будівельних машин і механізмів, наявність яких не підтверджено субпідрядником ПП «Будтепломонтаж» (підрядник ТОВ «БК Будтранссервіс»), а також не підтверджено нарахування заробітної плати машиністам, завищено вартість виконаних робіт та завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 8660,07 грн., чим порушено вимоги п.3.3.10 ДБН.Д.1.-1-1-2000 «Правила визначення вартості в будівництві», затверджених наказом Держбуду від 27.08.2014 №174. З метою усунення порушення, стягнути збитки у сумі 8660,07 грн. у порядку встановленому чинним законодавством з підрядника ТОВ «БК Будтранссервіс» та субпідрядника ПП «Будтепломонтаж», а у разі неможливості стягнення збитків в судовому порядку, стягнути з осіб, винних у вказаному порушенні, збитки у порядку, встановленому чинним законодавством (п.4 вимоги);

- в порушення вимог пункту 6 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою КМУ від 15.06.1994 № 414, без спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, встановлено і виплачено надбавку за доступ до державної таємниці на суму 65281,14 грн. та проведено нарахувань до державних цільових фондів на суму 24258,47 грн., внаслідок чого Підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 89539,61 грн. У зв'язку з чим, стягнути з осіб, винних у вказаному порушенні збитки в сумі 89539,61 грн. у порядку, встановленому чинним законодавством (п.6 вимоги);

- у зв'язку з невиконанням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 №629 і від 04.10.1995 №786», якою збільшено орендні ставки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», недоотримано орендної плати на вказані суми, а саме: ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк» 144004,11 грн.; ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» 20537,79 грн.; ПАТ «Укртелеком» у сумі 10279,10 грн.; ПрАТ «Інтер-Телеком» у сумі 22193,51 грн.; ТОВ «Голден Телеком» у сумі 18176,78 грн.; ТОВ «Медіум-ТВ» у сумі 16656,15 грн.; ПАТ «Кредобанк» 4101,89 грн.; ПрАТ «ДАТАГРУП» 19927,50 грн.; ТОВ «Універсальна платіжна система» 63703,82 грн.; ТОВ «Еквант Телеком Україна» 9048,33 грн.; ТОВ «ІНТЕР-АВІА» 161452,26 грн.; ПАТ «Банк Національний кредит» 36129,54 грн.; ТОВ «Авіаційна хендлінгова компанія «Авіахендлінг» 4501,48 грн.; ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» 15695,26 грн.; Державне підприємство «Зал офіційних делегацій» 137259,84 грн.;ПАТ «МТС Україна» 216880,84 грн.; ТОВ «Астеліт» 34185,82 грн. У разі неможливості стягнення збитків в судовому порядку, стягнути з осіб, винних у вказаному порушенні, збитки у порядку, встановленому чинним законодавством (п.7 вимоги);

- ревізією виявлено, що по об'єкту «Реконструкція зовнішнього електропостачання (підстанція 110/10 кВ, кабельні мережі 110 кВ)» підрядником ПНВП «Синапс» порушено вимоги п. 3.3.10 ДБН.Д.1.-1.-2000 «Правила визначення вартості в будівництві», затверджених наказом Держбуду від 27.08.2000 № 174, та завищено вартість робіт на суму 1066853,33 грн. У зв'язку з чим, відкоригувати обсяги кредиторської заборгованості по розрахунках за виконані роботи у порядку, встановленому чинним законодавством (п.8 вимоги).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Державна фінансова інспекція України звернулась з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п.2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на І квартал 2013 року, посадовими особами ДФІ України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за період з 01.04.2011 по 31.03.2013, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 20.06.2013 №05-21/166.

З метою усунення виявлених ревізією порушень, відповідачу направлено вимогу від 05.08.2013 р. № 05-14/1159 щодо їх усунення.

Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що звернення органу державного фінансового контролю до суду з позовом про спонукання відповідача пред'явити позов до інших осіб, а також про зобов'язання відповідача змінити розмір зобов'язань інших суб'єктів господарювання, відображених у бухгалтерському обліку (корегування показників кредиторської заборгованості), не відповідає визначеній законом компетенції органів державної фінансової контролю.

Колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Як вірно встановлено судами, на виконання п.4 вимоги ДФІ відповідач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «БК Будтранссервіс» про стягнення коштів в сумі 8 660,07 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.09.2014 року у справі №910/17900/14 позовні вимоги ДП МА «Бориспіль» до TOB «БК Будтранссервіс» задоволено в повному обсязі.

Також, на виконання п.8 вимоги ДФІ в бухгалтерському обліку ДП МА «Бориспіль» станом на 31.07.2014 року було проведено коригування обсягів кредиторської заборгованості Приватного науково-виробничого підприємства «Синапс» в сумі 1 066 853,33 грн. по розрахунках за виконані роботи по об'єкту «Реконструкція зовнішнього електропостачання (підстанція 110/10кВ, кабельні мережі 110 кВ)» згідно договору від 10.02.2011 року за № 02.2-14.3-2. Дана обставина підтверджується роздруківкою оборотно-сальдової відомості ДП МА «Бориспіль» по рахунку 631.6 за 31 липня 2014 року та роздруківкою карточки рахунку 631.6 за 31 липня 2014 року по ПНВП «Синапс» (копії в матеріалах справи).

Крім того, про необхідність проведення коригування ДП МА «Бориспіль» листами № 09-22-272 від 13.08.2014 року (отриманий 18.08.2014 року) та № 01-22-2411 від 18.08.2014 року (отриманий 28.08.2014 року) було поінформовано керівництво Приватного науково-виробничого підприємства «Синапс».

Таким чином, пункти 4 та 8 вимоги ДФІ від 05.08.2013 № 05-14/1159 ДП МА «Бориспіль» виконало повністю в добровільному порядку.

Що стосується пунктів 2, 6, 7 вимоги ДФІ від 05.08.2013 № 05-14/1159, суди вірно дійшли висновку, що про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення), Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 28 жовтня 2014 року та від 17 лютого 2015 року (справи №№ 21-462а14, 21-4а15 відповідно).

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що звернення ДФІ до суду з позовом про зобов'язання виконати вимогу не відповідає визначеній законом компетенції органів державної фінансової контролю.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: