Справа № 2а-1377/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року № 2а-1377/11/1370

о 16 год., 35 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, представник - ОСОБА_1
доОСОБА_2, - не прибув
простягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

03.03.2016 року проведено заміну сторони позивача на правонаступника Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на ім'я відповідача 29.12.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобілів марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 212 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2009 року випуску. Відповідач повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету Франківського району м. Львова в сумі 28740, 00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку до державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, прибуття повноважного представника не забезпечив, причини неприбуття не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано суду копії:

Листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/2074 від 09.06.2010 року, згідно якого на ім'я ОСОБА_2 29.12.2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 212 (державний номерний знак НОМЕР_1) 2009 року випуску.

Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, згідно якого сума податку, що підлягає сплаті, становить 28740 грн., об'єм двигуна: 2874 куб. см., ставка податку 1000 грн. за 100 куб. см., 1000 х 2874/100 = 28740,00 грн. (MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_1) 2009 року випуску);

Довідки ДПІ у Франківському районі м. Львова № 148/17-115 від 05.01.2010 року, згідно якої кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (з громадян) при першій реєстрації в сумі 28740, 00 грн., до місцевого бюджету Франківського району не надходила.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього ж Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі вантажні - код 8704.

Згідно ст. 3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Згідно ст. 7 цього ж Закону у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом не враховуються обґрунтування податкового органу вимог про стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Суд прийшов до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів через не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин і підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання.

Жодними наданими позивачем доказами не підтверджується факт несплати відповідачем податкових зобов'язань щодо предмету спору, а інформація про відсутність квитанції про сплату, також не є належним доказом несплати відповідачем спірного податку.

Крім цього, судом враховується факт реєстрації за відповідачем транспортного засобу, який згідно вимог законодавства неможливий без сплати податків та зборів, обов'язкових платежів.

Вказана позиція суду, повністю узгоджується із позицією ВАС України викладеною в ухвалі від 04.08.2015 року по справі № К/800/5145/15 (реєстр. 48543987).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Будь-яких інших, крім тих які є у справі, належних та допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог, позивачем не надано.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 28740, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (редакцією на момент звернення до суду).

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 04.03.2016 року.

.

Суддя Гавдик З.В.