Справа № 820/9600/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р.Справа № 820/9600/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Лисенка М.В.

представника позивача Гордейчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 820/9600/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х"

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області , Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

09грудня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" з податку на додану вартість за звітний податковий період липень 2015 року та додатки №№ 1 і 5 до неї.

Визнано податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" з податку на додану вартість за звітний податковий період липень 2015 року та додатки №№ 1 і 5 до неї такими, що подано платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" у день її фактичного отримання Державною фіскальною службою України 20.08.2015 року.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" від 30.06.2015 року № 30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001.

Встановлено вважати податкові накладні від 30.06.2015 року №30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001 видані Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Х" такими, що прийняті та зареєстровані в реєстрі податкових накладних з 15.08.2015 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" (код 37365100, 61080, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 201, кім. 202) у розмірі 73.08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Державна фіскальна служба України у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказує, що отримані від ТОВ "Капітал Х" податкові накладні за липень 2015 року в порушення пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, містили помилку, а саме: "не укладено договір про визнання електронної звітності". За наслідком виявленого порушення позивачу направлено Квитанцію №1, якою повідомлено про відмову у прийнятті до реєстрації таких податкових накладних. За таких обставин, враховуючи порядок організації електронного документообігу, вважає відсутніми підстави для оброблення даних, викладених позивачем у податкових накладних.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не подано.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 04.02.2015 року укладено договір про визнання електронних документів №040220151, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), податних платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.48-50).

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії квитанції № 2, вказаний договір податковим органом прийнято за реєстраційним номером (а. с. 52).

20 серпня 2015 р. засобами електронного зв'язку на електрону адресу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області позивачем направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період липень 2015 року, додаток № 1 "Розрахунок корегування сум ПДВ" та додаток № 5 Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів". ( а.с. 18-25).

Крім того, ТОВ "Капітал Х" виписано на ім'я контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Х" податкові накладні від 30.06.2015 року № 30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001.

Як вбачається з квитанцій, вказана податкова декларація та податкові накладні доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України, проте не прийнято через виявлені помилки, а саме: " не укладено договір про визнання електронної звітності ".

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДФС України щодо визнання протиправними дій ДФС України щодо неприйняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" від 30.06.2015 року № 30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001, суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні складені у відповідності до вимог чинного законодавства щодо їх форми та змісту, що відповідачами не заперечувалось. За таких обставин, а також за умов чинного договору про визнання електронних документів, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 9 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів. Порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Згідно частини 1 статті 14 цього Закону, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачами, 06 лютого 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" засобами електронного документообігу направлено Державній фіскальній службі України Договір про визнання електронних документів (копія Квитанції №1 -а.с.51), який останньою прийнято, про що свідчить копія Квитанції №2 (а.с.52). Жодних доказів на підтвердження того, що зазначений договір розірваний у встановленому законом порядку відповідачами не надано. За таких обставин, колегія суддів вважає відсутніми підстави вважати вказаний договір таким, що не є чинним, а його умови - такими, що не є обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно положень пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

На виконання пункту 201.10 статті 201 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).

Згідно пункту 6 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису продавець здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх Державній податковій службі засобами телекомунікаційного зв'язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг».

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Пунктом 9 Порядку №1246 визначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами, позивачем засобами електронного зв'язку подано до контролюючого органу податкові накладні від 30.06.2015 року № 30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001, згідно укладеного з ДФС України договору 06.02.2015 року про визнання електронних документів, які не були зареєстровані через виявлену помилку - не укладено договір про визнання електронної звітності.

Колегія суддів вважає, що враховуючи підтверджені в ході судового розгляду обставини укладення договору про визнання електронних документів між ТОВ "Капітал Х" та ДФС України 06.02.2015 року (а.с.51, 52) та за умови відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження наявності інших обставин для відмови у реєстрації податкових накладних, передбачених пунктом 9 Порядку № 1246, у реєстрації податкових накладних від 30.06.2015 року № 30001, від 30.06.2015 року №30002, від 21.07.2015 року № 21001, від 31.07.2015 року №31001 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу було неправомірно відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДФС України щодо неприйняття податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Х" з податку на додану вартість за звітний податковий період липень 2015 року та додатки №№ 1 і 5 до неї та визнання такої декларації поданою 20.08.2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що за умови укладеного між позивачем та Основ'янською ОДПІ м. Харкова договору про визнання електронних документів та за відсутності порушень щодо форми та змісту вказаної податкової декларації, відповідач - ДФС України діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За визначенням п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.46.5 ст.46 ПК України).

Відповідно до п.48.2 ст.48 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Як встановлено пп.48.5.1 п.48.5 ст.48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

У відповідності до п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п.49.4 ст.49 ПК України).

Пунктом 49.17 статті 49 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, впроваджує та утримує автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" для надання послуг з подання за допомогою мережі Інтернет в електронному вигляді звітності, обов'язковість подання якої встановлено законодавством, до міністерств, інших органів державної влади та фондів загальнообов'язкового державного страхування.

Автоматизована система "Єдине вікно подання електронної звітності" повинна забезпечувати підтримку роботи засобів електронного цифрового підпису всіх акредитованих центрів сертифікації ключів, що працюють на ринку України відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.49.8 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.9 ст.49 ПК України).

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п.49.10 ст.49 ПК України).

Згідно з п.49.13 ст.49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відмовлено у прийнятті податкової декларації ТОВ "Капітал Х" за липень 2015 року в електронному вигляді з посиланням на відсутність укладеного між позивачем та податковим органом договору про визнання електронних документів.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Капітал Х" та ДФС України було укладено договір про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу. Договір надає Платнику податків можливість, але не зобов'язує його подавати до органу ДПС податкові документи в електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом (а.с.48-50).

Згідно з наявними в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с.22, 25) про прийняття електронного документу (Дод. 1 - розрахунку коригування сум ПДВ, Дод. 5 - розшифровки подат. зобов. та подат. кредиту в розрізі контрагентів), документ, в якому містилися електронний підпис директора та печатка ТОВ "Капітал Х", доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України відповідно 20.08.2015 року в 16:22:15 та 20.08.2015 року в 16:22:09.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для неприйняття податкової декларації з ПДВ з додатками за липень 2015 року, поданої ТОВ «Капітал Х» в електронному вигляді.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що, враховуючи порядок організації електронного документообігу, підстави для оброблення даних, викладених позивачем у податкових накладних та податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року відсутні, оскільки в порушення пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, містили помилку, а саме: "не укладено договір про визнання електронної звітності".

В ході судового розгляду підтверджено, що між ТОВ "Капітал Х" та ДФС України було укладено договір про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу (а.с.48-50).

За умови дотримання позивачем норм чинного законодавства у сфері електронного документообігу, що відповідачами не спростовано, помилка програмно-технічного засобу, яка призвела до неможливості оброблення даних, що містяться у податкових накладних та податковій декларації ТОВ "Капітал Х", направлених у вигляді електронних документів, не може бути визнана підставою для обмеження останнього в правах, встановлених підпунктом "п" пункту 49.3 статті 49, 201 ПК України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 820/9600/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.03.2016 р.