Справа № 490/1520/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м.Київ К/800/33899/15

К/800/36834/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, в якому просила визнати неправомірними дії Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради щодо видання розпорядження від 19 квітня 2013 року №64-р, скасувати розпорядження відповідача від 19 квітня 2013 року №64-р про визнання готовою до експлуатації квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження з порушенням вимог Положення про адміністрації району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 21 квітня 2011 року №5/3, та з перевищенням власних повноважень, в порушення вимог ст.ст.25, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.376 Цивільного кодексу України та ст.19 Конституції України.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року, позов задоволено; визнано неправомірним та скасовано розпорядження Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 19 квітня 2013 року №64-р про визнання готовою до експлуатації квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із протиправності розпорядження від 19 квітня 2013 року №64-р про визнання готовою до експлуатації після перепланування квартири, прийнятого відповідачем з перевищенням повноважень, встановлених Положенням про адміністрації району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 21 квітня 2011 року №5/3.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради та ОСОБА_4 звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами.

Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради у касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року, направити справу для продовження розгляду.

ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення, винести нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2

Власником квартири НОМЕР_1 у цьому ж будинку є ОСОБА_4, якою, без згоди власників суміжних квартир, здійснено реконструкцію цієї квартири шляхом добудови до неї лоджії розміром 10,1 кв.м.

16 січня 2013 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва - квартира АДРЕСА_1 якою встановлено, що ОСОБА_2 виконуються будівельні роботи з будівництва прибудови лоджії до квартири без реєстрації декларації про початок їх виконання та документів, що дають право виконувати такі роботи, що свідчить про порушення приписів ст.ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області від 21 січня 2013 року №57 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.6 ст.96 Кодексу України та накладено штраф в розмірі 6800 грн.

19 квітня 2013 року Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради прийнято розпорядження №64-р «Про готовність до експлуатації квартири АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_2», відповідно до якого визнано готовою до експлуатації квартиру НОМЕР_1 після перепланування та прийнято рахувати квартиру НОМЕР_1 двокімнатною, загальною площею 53,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як встановлено ч.ч.1, 3 ст.100 Житлового кодексу Української РСР, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Також, відповідно до ст.152 Житлового кодексу Української РСР, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно ч.2 ст.383 Цивільного Кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (далі - Правила №76), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п.1.4.2, 1.4.3 Правил №76 до елементів перепланування жилих приміщень належать перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків; переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів; ремонт будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на відновлення, з можливим поліпшенням експлуатаційних показників елементів будинку; реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог; капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об'єкта та його техніко-економічних показників.

Судами обґрунтовано відзначено, що в даному випадку відбулася добудова лоджії в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, внаслідок якої загальна площа квартири збільшилась з 44,3 кв.м. до 53,8 кв.м., що не є переплануванням, а вважається реконструкцією квартири та передбачає отримання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому судами встановлено, що улаштування вказаної прибудови порушує права власників квартири, про що свідчить колективне звернення мешканців будинку до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з приводу прийняття в експлуатацію самовільно збудованої прибудови.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 5, 6 Порядку №553 передбачено, що Інспекція має право в установленому порядку: видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; складати акти перевірок у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства; Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, такі делеговані повноваження, як участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку та у випадках, встановлених законом.

Згідно п.4.9.11 Положення про адміністрацію району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 21 квітня 2011 року за № 5/3, до повноважень відповідача відноситься видання розпоряджень про готовність квартир, кімнат та приміщень у гуртожитках, житлових будинків, господарських споруд і будівель, садових (дачних) будинків, будинків рибалок та гаражів, у тому числі споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, до експлуатації на підставі позитивних висновків відповідних служб (СЕС, МНС, управління містобудування та архітектури) та висновку про технічний стан будівлі, наданого організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, передбачені вищенаведеною нормою позитивні висновки зазначених служб та висновок про технічний стан будівлі наданий організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності, відсутні.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, яким керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії, хоча і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Оскаржуване розпорядження Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради вищезазначеним вимогам не відповідає. При його винесенні відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, розпорядження прийнято з порушенням норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з перевищенням визначених законом повноважень.

За вказаним обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування оскаржуваного розпорядження Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради.

Доводи касаційних скарг встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді