Справа № 2а-1116/11/1270
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія №14
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2011 року Справа № 2а-1116/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

за участю секретаря: Гришиної О.Ю.,

представників сторін:

позивача не прибув,

відповідача ОСОБА_1 (довіреність №337/09-10 від 17.01.2011

третьої особи - Президента України, голова Національного антикорупційного комітету: не прибув,

третьої особи - Міністерства юстиції України ОСОБА_2 (довіреність №15-9-599 від 23.02.2011),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луганська адміністративну справу за позовом приватного виробничого підприємства «Рембудмонтаж» до управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганській області, ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа Президент України, голова Національного антикорупційного комітету - ОСОБА_4, Міністерство юстиції України, міністр юстиції України ОСОБА_5 про порушення прав, свобод і інтересів, визначених Конституцією України, стосовно приватного виробничого підприємства «Рембудмонтаж» та його власника, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2011 року позивач приватне виробниче підприємство «Рембудмонтаж» звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганській області, ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа Президент України, голова Національного антикорупційного комітету - ОСОБА_4, Міністерство юстиції України, міністр юстиції України ОСОБА_5 про порушення прав, свобод і інтересів, визначених Конституцією України, стосовно приватного виробничого підприємства «Рембудмонтаж» та його власникац, в якому послався на наступне.

Листом №194/03 від 13.01.2011 відповідач проінформував позивача про надсилання повідомлень, але в додатку до зазначеного листа надав на 2 аркушах розрахунки планових фактичних витрат на майбутні періоди наступного змісту: «додаток №7 до п.п.6.4,6.5 Інструкції ПФУ №21-1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №29/03-3 від 04.01.2011 з 2011 на суму 77,06 грн.; виконавець ОСОБА_6, затвердила ОСОБА_7Ю.».

Недійсна інформація в листі ПФУ в м.Рубіжне №29/03-3 від 04.01.2011 про надання повідомлень з фактично наданими розрахунками, а не повідомленнями, має правові наслідки в подальшому. УПФУ, в майбутньому буде посилатись на зазначений лист як підставу того факту, що УПФУ нібито надавало повідомлення для сплати відповідно до п.6.8 Інструкції ПФУ №21-1 фактичних витрат, що нібито відбулися та з 25 числа після надання повідомлень створилась заборгованість.

Позивач зазначає, що УПФУ листом №29/03-3 від 04.01.2011 надав підприємству не повідомлення відповідно до п.6.8 Інструкції ПФУ №21-1, а розрахунки планових фактичних втрат відповідно до п.6.4 та 6.5 Інструкції. В розрахунках фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначені планові фактичні витрати на майбутні періоди поточного року з 2011 року на поточний рік. В розрахунках на початку року до 20-го січня поточного року визначаються планові розміри фактичних витрат майбутніх поточних періодів на поточний рік. В Розрахунках не можуть визначатися фактичні витрати, що відбулися в майбутніх поточних періодах поточного року

При фактичному наданні розрахунків планових фактичних витрат з додатками в листі №29/03-3 від 04.01.2011 необхідно було зазначати в листі дійсну інформацію, або надати повідомлення як додатки до листа відповідно інформації листа. Розрахунки не надають належної інформації відповідно закону №1058-ІV та (рекомендацій Ради Європи в галузі адміністративного судочинства та адміністративного права «Резолюція (77) 31 Комітету Міністрів про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади» (прийнята Комітетом Міністрів 28 вересня 1977 року на 275-й нараді заступників міністрів), Додаток, принципи 1, 2, 3, 4, 5 та, які держава Україна зобовязалась виконувати. Зазначені принципи стосуються захисту фізичних і юридичних осіб в адміністративних процедурах стосовно індивідуальних заходів або рішень, адміністративних актів, які прийняті в рамках владних повноважень і які, з огляду на свій характер, безпосередньо впливають на права, свободи та інтереси.

В наданих розрахунках відсутні конкретні підстави, відсутня норма закону або підзаконного акту про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відсутнє призначення згідно конкретних норм цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Без визначення конкретної норми в розрахунках здійснюється посилання на загальну частину 2 Прикінцевих положень закону №1058- ІV. В зазначених розрахунках відсутня також інформація про порядок узгодження зазначених розрахунків та способи захисту від цих розрахунків.

УПФУ посилається на абзац 3 п. 6.1 інструкції ПФУ №21-1, однак не визначили обставини і коло осіб, на які поширюються норма, особливо в частині тих осіб, які що здобули стаж в шкідливих умовах робот в період з 1956 р. до 2004 року, та не передбачено зворотної дії в часі зазначеної норми, поширили дії норми інструкції за межі відповідної норми закону абзаца 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV, поширили дію норми інструкції на відносини, які виникли при здобуті стажу з 1956 р. до 2004 р. та скасували права підприємства не мати законодавчого обовязку покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам за здобутий стаж в період з 1956 р. до 2004 р.

Крім цього, позивач звертає увагу на те, що підприємства з 1956 р. до 2004 р. мали право надавати в шкідливих умовах робот списку №1 робочі місця працівникам, яким разом із здобуттям відповідного стажу в шкідливих умовах робот списку №1 в період з 1956 р. до 2004 р. здобували право на пільгову пенсію, яка призначалась відповідно до п. «а» ст.13 або ст.100 Закона «Про пенсійне забезпечення» без законодавчого обов»язку відшкодування витрат на витрату і доставку пільгових пенсій за рахунок підприємств.

На запити підприємства листами №15 від 04.02.2010, №16 від 04.02.2010р., №29

від 18.02.2010, №31 від 24.02.2010, №32 від 01.03.2010, УПФ не надає відповіді та повної належної інформації та не виконує з цього приводу постанову Луганського окружного адміністративного суду по справі №2а-4268/10/1270 від 02.12.2010, та по справі №2а-9131/10/1270 від 17.01.2011.

На підставі викладеного просив суд визнати інформацію-розяснення ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом №7952/0310 від 27.12.2010 року про застосування закону «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування», зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянути та надати результати розгляду запита ПВП «Рембудмонтаж» листами №590 від 18.11.10 р., №701 від 12.12.10 р. та надати достовірну та повну інформацію щодо оскарження розрахунків по суті : 1) по списку №1, призначених п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 2) у відповідності із вимогами ст.5, абзаців 1,2,3 пп.1 п.2 Прикінцевих положень закону № 1058-ІV; примусити державний орган УПФУ в м.Рубіжне виконати вимоги рекомендації Ради Європи стосовно адміністративних судочинства та адміністративного права принципи 1, 2, 3, 4, 5 додатку «Резолюції (77) 31 Комітету Міністрів про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади» (прийнята Комітетом Міністрів 28 вересня 1977 року на 275-й нараді заступників міністрів;

3) захистити права, свободи і інтереси підприємства від УПФУ в м.Рубіжне при складанні посадовими особами розмірів витрат в розрахунках №29/03-3 від 04.01.2011 року з 2011 року на суму 77,06 грн.; примусити УПФУ в м.Рубіжне усунути порушення при визначенні розмірів витрат на розрахунках № 29/03-3 від 04.01.2011 року з 2011 року на суму 77,06 грн. та визначити розміри в вищезазначених розрахунках згідно умов закону № 1058-ІV не відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на період з 01.01.2004 року.

17.02.2011 позивач надав суду додаткові пояснення та вимоги до адміністративного позову, відповідно до яких просив суд примусити УПФУ в м.Рубіжне припинити обман та шахрайство, який поширює без обмеження дії назад в часі не належну норму абзац 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень закону №1058-ІV та норму підзаконного акту абзаца 3 п.6.1 інструкції ПФУ №21-1, та включає до розмірів витрат для відшкодування витрат пільгових пенсій, призначених працівникам при обставинах здобуття стажу на роботах списку №1 до 2004 року, до набрання чинності закону №1058-ІV ; примусити зберегти порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності закону №1058-ІV.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилась, однак від неї до суду надійшло заперечення проти адміністративного позову, в якому заявлені вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила наступне.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачені пенсії за віком, які призначались окремим категоріям працівників, виконуючих роботи в особливо шкідливих і важких умовах по спискам ( № 1 й № 2) виробництв, цехів, професій, посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Ці списки затверджувались постановами Кабінету Міністрів. Тому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поки не буде введено пенсійне забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії за віком на пільгових умовах ( список № 1 і список № 2) будуть призначатися за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але тільки після досягнення пенсійного і наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пільговий стаж визначається на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці вказуються періоди роботи, які зараховуються в спеціальний стаж, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ,пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана вказана довідка.

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення за віком на пільгових умовах. Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не звільняє підприємства від сплати збору на відшкодування виплачених Пенсійним фондом пільгових пенсій, що також підтверджується постановою ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2010 року по аналогічній справі № 2а-1050/10/1270, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.08.2010 року по аналогічній справі № 2а-1068/10/1270, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2010 р. по аналогічній справі № 2а-6292/10/1270, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.09.2010 по справі № К-27655/10.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додаткам б Інструкції № 21-1), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.6.4 Інструкції № 21-1).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. ( п.6.5 Інструкції № 21-1).

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п.6.8 Інструкції № 21-1).

Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств. Інших джерел на фінансування в бюджеті Пенсійного фонду не передбачено. Пенсійний фонд вчасно і в повному обсязі виплачує пільгові пенсії, а борги підприємств з невідшкодованих коштів лягають на інших пенсіонерів, тому обов'язок підприємства - вчасно розраховуватися з Пенсійним фондом та не збільшувати заборгованість.

На підставі наданих позивачем відповідачу документів, робітникам ВП «Рембудмонтаж» у відповідності до пунктів «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було призначено пільгові пенсії за списком № 1. Правомірність призначення даних пенсій позивачем не заперечувалась.

Відповідачем були понесені витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах робітникам позивача, у зв'язку з чим відповідачем позивачу було направлено розрахунки з 2011 року на суму 77, 06 грн. (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, додаток 6 Інструкції №21-1). Правомірність формування зазначених розрахунків доводить безпідставність позовних вимог позивача стосовно їх недійсності.

Позивач умисно ухиляється від обовязку сплачувати суму заборгованості, що виникла на підставі закону і повязана виключно з фактом понесення витрат Пенсійним фондом, та не залежать від будь-яких обставин, чим спричиняє матеріальну шкоду у великих розмірах державним інтересам.

Просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_9 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала у повному обсязі. Надала суду письмові заперечення, відповідно до яких пояснила наступне.

Зокрема, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже підприємство зобов'язано вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, що працювали на цьому підприємстві (незалежно від часу роботи), які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 N 1788-ХП на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Положення цієї статті повністю узгоджуються з Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо обов'язку підприємств вносити плату за фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, що працювали на цьому підприємстві повний робочий день за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, незалежно від того коли призначена пенсія - до 2004 року чи після 2004 року, та не містять положень щодо диференціації періодів, за які призначено пенсію.

Також зазначила, що посилання позивача на ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними, оскільки зазначена стаття регулює порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та зовсім не визначає порядок відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Крім того, порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до цієї Постанови відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,-

фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України , у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

Представник третьої особи Міністерства юстиції України ОСОБА_2 у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала.

Представник третьої особи Президент України, Голова Національного антикорупційного комітету до початку розгляду справи надав суду клопотання від 24.02.2011 про розгляд справи за відсутності представника Президента України.

Вислухавши пояснення представника відповідача, третьої особи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Виробниче підприємство «Рембудмонтаж» зареєстроване платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в УПФУ в м.Рубіжному Луганської області.

На підприємстві відповідача працювали та працюють громадяни, які були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХII «Про пенсійне забезпечення», тобто за Списком №1.

УПФУ в м.Рубіжному Луганської області вказаним особам відповідно до зазначеного Закону було призначено та виплачено пенсію.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1. вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Iнструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Iнструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. ( п.6.5 Інструкції № 21-1).

Таким чином, необхідність відшкодування УПФУ фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умова за Списком №1, передбачена діючим законодавством.

Згідно з п.6.8 вказаної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (1058-15), сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Виходячи зі змісту вказаних норм законодавства, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області має право згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, яка є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, складати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» , «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та надсилати їх позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, листом УПФУ в м.Рубіжному №29/03-3 від 04.01.2011, на адресу позивача відповідачем надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, у вказаному листі відповідачем було зазначено про надіслання повідомлення на відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій. Призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Однак, у судовому засіданні достеменно встановлено, що на адресу позивача УПФУ в м.Рубіжному було надіслано саме розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Посилання ж в листі УПФУ на повідомлення, замість розрахунків не змінює їх змісту. Як зазначалось вище, діючим законодавством надано право Пенсійному фонду складати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та надсилати їх на адресу підприємств, що й було зроблено відповідачем у даному випадку в межах, наданих йому повноважень. Само по собі посилання в листі на повідомлення замість розрахунків не робить недійсним, викладену в ньому інформацію.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України №1058, не є актами індивідуальної дії, у звязку із чим можуть бути окремим предметом оскарження в адміністративній справі, оскільки зазначені розрахунки не носять обовязкового характеру для виконання позивачем та не тягнуть за собою безспірне стягнення вказаних у розрахунках сум. Вказані суми стягуються в судовому порядку. Позивач не позбавлений права надавати заперечення проти такого розрахунку при розгляді справи щодо стягнення сум на підставі розрахунків.

Крім того, судом надані УПФУ в м.Рубіжному розрахунки дослідженні та порушень діючого законодавства з боку відповідача при визначенні розмірів витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 не встановлено.

Оскільки під час розгляду справи судом порушень діючого законодавства з боку УПФУ в м.Рубіжному не встановлено, суд не вбачає підстав для задоволення інших вимог позову щодо здійснення певних дій.

Крім того, щодо позовних вимог про примушення УПФУ в м.Рубіжному виконати вимоги рекомендації Ради Європи стосовно адміністративних актів, суд зазначає, що позивачем не доведено недотримання відповідачем зазначених вимог з боку відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги являються необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного виробничого підприємства "Рембудмонтаж" до управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганській області, ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа - Президент України, голова Національного антикорупційного комітету - ОСОБА_4, Міністерство юстиції України, міністр юстиції України - ОСОБА_5 про порушення прав, свобод і інтересів, визначених Конституцією України, стосовно приватного виробничого підприємства "Рембудмонтаж" та його власника, відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 09 березня 2011 року.

Суддя ОСОБА_10