Справа № 802/3789/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м.Київ К/800/22774/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдованової Галини Миколаївни Державної реєстраційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 11900400 від 25 березня 2014 року, прийняте державним реєстратором Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на об'єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 01, житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлям та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала про проведення відповідачем реєстрації права власності на житловий будинок за іпотекодержателем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» за відсутності підстав, з порушенням норм чинного законодавства та умов договору іпотеки. У додаткових пояснення в обґрунтування позовних вимог від 18 лютого 2015 року також зазначила, що на момент прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію відчуження прав власності на житловий будинок щодо останнього було зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що було прямою підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав згідно з п.5 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованову Галину Миколаївну.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 25 березня 2014 року №11900400 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдовановою Галиною Миколаївною про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор плюс», , на об'єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 01, житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1, опис об'єкта нерухомого майна: житловий будинок літ.«А», криниця літ «Г», літня кухня літ. «Б», льох літ. «п/Б», мансарда літ. «м/Б», хлів літ. «б», вбиральня літ. «В», №1-4 огорожа; загальна площа 347,3 кв.м., житлова площа 105,3 кв.м., на підставі договору іпотеки від 26 квітня 2006 року № 026/0406/71-008-Z-01.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із протиправності та незаконності дій та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдованової Г.М. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на об'єкт нерухомого майна через порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про законне здійснення державним реєстратором дій щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на підставі поданих документів, необхідних та достатніх для оформлення права власності на предмет іпотеки. Крім того зазначає, що справа має розглядатись в порядку цивільного судочинства України, оскільки повноваження відповідача щодо здійснення реєстрації прав власності в даному випадку спрямовані на виникнення/припинення цивільних прав фізичної особи.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержатель) та позивачем - ОСОБА_3 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 026/0406/71-008-Z-01 у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 26 квітня 2006 року №026/0406/71-008, за яким іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит в сумі 200000 дол.США із зобов'язанням останнього повернути кредит у термін по 20 квітня 2023 року, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних у термін і на умовах, визначених кредитним договором, сплатити пеню і штраф у випадках та в розмірі, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.2 договору іпотеки у забезпечення виконання основного зобов'язання, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В. 26 квітня 2006 року за реєстром №1372, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 26 квітня 2006 року №1274997.

Згідно довідки-характеристики, виданої КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації», на земельній ділянці розташовані: житловий будинок означений на плані літерою «А», цегляний, житловою площею 105,3 кв.м., підвал «п/А», мансарда «м/А», ганок, балкон, балкон, навіс «а», сіни «а», огорожа №1-4, криниця № 5, літня кухня «Б», погріб «п/Б», мансарда «м/Б», хлів «б», вбиральня «В».

Відповідно до п.12 договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо на день, визначений основним зобов'язанням Іпотекодержатель не сплачує Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню та іншу заборгованість, платежі та інші санкції, що передбачені договором, а також в інших випадках передбачених основним зобов'язанням та цим Договором в тому числі у випадку прострочення Основного зобов'язання. Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень Основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим Договором у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет Іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет Іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.п.13.3.1 п.13.3 договору іпотеки задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої у цьому підпункті п.12.3 Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом оціночної діяльності.

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого банк відступає ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому даним договором (п.2.1 договору).

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (Первісний іпотекодержатедь) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (Новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно п.1.1 якого відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» та умов цього договору сторони домовились разом із відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, одночасно відступити права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Відповідно до п.1.2 договору первісний Іпотекодержатель відступає Новому іпотекодержателю права за Іпотечними договорами перелік, яких наведено у Додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що у зв'язку зі здійсненням на підставі цього Договору відступлення Новому іпотекодержателю всіх прав Первісного іпотекодержателя за Іпотечними договорами та у зв'язку зі зміною сторони у іпотечних договорах Іпотекодержателем за Іпотечними договорами стає Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Новий іпотекодержатель протягом двадцяти банківських днів з моменту набуття чинності цим Договором зобов'язаний надіслати Боржнику та Іпотекодавцю письмові повідомлення про відступлення прав за іпотечним договором на користь Нового іпотекодержателя (п.п.2.2 Договору).

Листом від 19 листопада 2013 року вих.№1332 ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» повідомило ОСОБА_3 про придбання права вимоги заборгованості по Кредитному договору від 26 квітня 2006 року № 0026/0406/71-008 на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеному з Акціонерним товариством «Сведбанк», а також про те, що на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року змінило обтяжувача і є іпотекодержателем нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки від 26 квітня 2006 року №026/0406/71-008-Z-1; запропонувало протягом 30 днів з дати отримання даного листа письмово повідомити ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» про свій намір придбати зазначений предмет іпотеки за погодженою з товариством ціною. Зазначений лист ОСОБА_3 отримано 22 листопада 2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

03 березня 2013 року представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» Селезньов М.В. звернувся до реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області із заявою про державну реєстрацію права власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, до якої додано: кредитний договір від 26 квітня 2006 року №026/0406/71-08; договір про відступлення прав за іпотечними договорами; договір факторингу від 28 листопада 2012 року, договір іпотеки від 26 квітня 2006 року № 026/0406/71-008-Z-01; технічний паспорт б/н від 19 жовтня 2013 року.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» від 02 квітня 2013 року №607 заява передана на розгляд до Державної реєстраційної служби України.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдовановою Галиною Миколаївною від 25 березня 2014 року №11900400 на підставі ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, проведено державну реєстрацію права власності форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований Вінницька обл., АДРЕСА_1, за суб'єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Повноваження державного реєстратора встановлені ч.2 ст.9 Закону №1952-IV, до яких, зокрема, належать встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно ч.3 ст.17 Закону №1952-IV документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.19 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п.34 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланий іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

5) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі коли предметом іпотеки є земельна ділянка та в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку відсутні відомості про її кадастровий номер);

6) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не подано державному реєстратору документів визначених п.п.1 - 3 п.34 Порядку №703, що підтверджується карткою прийому заяви від 03 березня 2014 року №11332510, а саме документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а також звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланий іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що перелік та опис майна та рішення про державну реєстрацію права власності, на яке за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» прийнято рішення від 25 березня 2014 року № 11900400, не співпадають з переліком опису майна, яке складало предмет договору іпотеки.

Так, відповідно до договору іпотеки від 26 квітня 2006 року № 026/0406/71-008-Z-01 предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими спорудами, а саме: житловий будинок означений на плані літерою «А», цегляний, житловою площею 105,3 кв.м., підвал «п/А», мансарда «м/А», ганок, балкон, балкон, навіс «а», сіни «а», огорожа №1-4, криниця №5, літня кухня «Б», погріб «п/Б», мансарда «м/Б», хлів «б», вбиральня «В».

Проте, з витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 березня 2014 року вбачається, що державний реєстратор прийняла рішення від 25 березня 2014 року № 11900400 про реєстрацію права власності за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, з прибудовою господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. «А», криниця літ. «Г», літня кухня літ. «Б», льох літ. «п/Б», мансарда літ. «м/Б», хлів літ. «б», вбиральня літ. «В», №1-4 огорожа загальною площею 347,3 кв.м., житловою площею 105,3 кв.м.

Крім того, згідно державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на все нерухоме майно ОСОБА_3 Староміським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції накладено обтяження у вигляді арешту, що також підтверджується актом опису й арешту майна від 17 червня 2013 року та відкрито виконавче провадження відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2012 року № 33027511.

Статтею 24 Закону №1952-IV визначені підстави відмови в державній реєстрації прав та обтяжень. Зокрема, відповідно до п.4 ч.1 вказаної статті Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до положень п.16 Порядку №703 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

За вказаними обставинами, з урахуванням неподання ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» у відповідності до Закону №1952-IV та Порядку №703 у повному обсязі необхідних для проведення державної реєстрації прав власності на предмет іпотеки, державним реєстратором без достатніх правових підстав протиправно та незаконно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, адреса: Вінницька область, АДРЕСА_1, у зв'язку з чим суди дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо доводів касаційної скарги про закриття провадження у даній справі з посиланням на те, що заявлені позивачем вимоги не являються публічно-правовими, а спір повинен вирішуватися за правилами ЦПК, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як зазначалось вище, згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна служба в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно виконує владні управлінські функції щодо державної реєстрації прав, предметом позовних вимог у даній справі є оскарження дій (рішення) реєстраційної служби (державного реєстратора) з питань державної реєстрації з посиланням на їх невідповідність вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього законом.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді