Справа № 753/22637/15-а
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/136/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Голоденко К.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної служби Патрульної поліції України в м. Києві Сухенко Сергія Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

встановив:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до Інспектора патрульної служби Патрульної поліції України в м. Києві Сухенко Сергія Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень, незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки насправді він не порушував Правила дорожнього руху, так як здійснив зупинку для висадки пасажира.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч. 2 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 листопада 2015 року інспектором Управління Патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Сухенко Сергієм Ігоровичем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху, в якій зазначено про те, що 25.11.2015 р. о 12 год. 05 хв., керуючи автомобілем «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, на проспекті Бажана-3-в, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних об'єктивних даних: фотографій, схем або іншого, щоб свідчило про вказання на спірну обставину, а саме на порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР України немає.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (пункт 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 25.11.2015 р., вбачається, що інспектор при винесенні постанови не навів доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення та не зазначив мотиви відхилення доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення порушує права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 7 КУпАП, відповідно до якої, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, у відповідності до принципу суворого дотримання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 256, 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної служби Патрульної поліції України в м. Києві Сухенко Сергія Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 2 № 948907 від 25 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: