Справа № 361/6864/15-а
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/6864/15-а
провадження № 2-а/361/11/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій субєкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних та моральних збитків,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_3 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 27 травня 2015 року він звернувся із заявою до Броварської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у м. Бровари для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у власність інваліду війни ІІ групи, як інваліду прирівняному до інвалідів Великої Вітчизняної війни ІІІ групи та відселеному із зони забруднення ЧАЕС ІІІ категорії.

На пленарному засіданні чергової сесії Броварської міської ради 06.08.2015 р. позивачу відмовлено у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що подане клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач вважає, що така відмова не відповідає діючому законодавству та порушує права позивача на отримання земельної ділянки на пільгових умовах та в передбачений законодавством термін.

Зокрема, такі пільги передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 17, 20, 27 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також позивач має право на першочергове отримання земельної ділянки відповідно до ч. 2 пункту 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Також у зв'язку з тим, що заявник є інв. війни III групи, та має право на пільги встановлені колишнім СРСР для інвалідів ВВВ, де право на надання ділянки, передбачене в міждержавній угоді «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», яка набрала чинності 27.06.1996 року.

У позовних вимогах позивач просить: «Визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої 06.08.2015 року відмовлену ОСОБА_3 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної В ділянки, в зв'язку з тим що подані клопотання не відповідають вимогам чинного законодавства. Дана підстава для відмови у наданні дозволу щодо відведення земельної ділянки позивачу ОСОБА_4 кодексом України не передбачена. Також дана підстава відмови не передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідно міждержавною угодою, яка має вищий правовий статус за ОСОБА_4 кодекс України. Відповідач діяв всупереч вимог чинного законодавства та прийняв рішення яке утиснуло права позивача щодо отримання ним земельної ділянки на пільгових умовах. Також дана заява не розглянута в місячний термін, як передбачено законодавством. Також земельну ділянку позивачу протиправно не надали на протязі року з часу звернення, як відселеному з зони ЧАЕС. Також дана відмова є дискримінаційна щодо позивача, порушує його права та свободи, і інтереси, честь та гідність;

зобовязати Броварську міську раду розглянути заяву позивача на сесії міської ради та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно ст.ст.12,40,79-1, 81,116,118,121 ОСОБА_4 кодексу України, ст.25 Закону України «Про землеустрій», Законом України «Про Державний земельний кадастр», п.34 ст.26. п.2 ст.34. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 18 ст. 13. ч.2. п.15.ст.15. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та п.20.ст.20. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

в зв'язку з тим, що діями та бездіяльністю відповідача, було завдано тяжких матеріальних втрат позивачу, зокрема не отримана земельна ділянка, та неодноразові порушення його прав, свобод та інтересів, та дискримінаційні дії щодо позивача, при відведенні земельних ділянок в м. Бровари. Що підтверджується відмовами, які не передбачені чинним законодавством, не розглядом заяви в передбачений законом місячний термін, перша заява була розглянута через пятнадцять місяців з часу подання, а друга через два з половиною місяці, що суттєво порушує права позивача. Даними діями та бездіяльністю відповідача, позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 800 000 гривен, ( вісімсот тисяч гривен), що включає в себе ціну земельної ділянки, та компенсацію матеріальних втрат, в зв'язку з знеціненням гривні та недотриманою вигодою, яку мав би позивач отримавши в користування земельну ділянку. Тому просить стягнути з Броварської міської ради, завдані матеріальні збитки ОСОБА_3 в розмірі 800 000 гривень;

зобов'язати відповідача, відшкодувати моральні збитки позивачу, в розмірі двісті тисяч гривень (200 000грн), та стягнути ці кошти з відповідача. В зв'язку з тим, що через неодноразове порушення прав, свобод, та інтересів позивача та дискримінаційними діями щодо позивача, які принижують честь та гідність позивача, позивач зазнав тяжких моральних страждань. Ці неодноразові відмови у відведенні земельної ділянки, всупереч законодавства, свідоме невизнання відповідачем прав на пільгове отримання земельної ділянки позивачем, мають ознаки знущання та дискримінації позивача, вчинені з особливою жорстокістю, принижують гідність та честь позивача та позбавляють його прав гарантованих законодавством та Конституцією України. Також незважаючи, що рішенням суду вже було зобов'язано розглянути заяву позивача на сесії міської ради, але відповідач свідомо не розглянув звернення відповідно до законодавства, та не виконав рішення суду».

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, де заперечує проти доводів позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Броварської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у м. Бровари для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у власність інваліду війни ІІ групи, як інваліду прирівняному до інвалідів Великої Вітчизняної війни ІІІ групи та відселеному із зони забруднення ЧАЕС ІІІ категорії.

Рішенням Броварської міської ради Київської області за №1521-57-06 від 06 серпня 2015 року відмовлено у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари, в звязку з тим, що подані клопотання не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1,2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться інвалідам війни у першочерговому порядку.

Із ст. 32 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що громадяни мають право на індивідуальне житлове будівництво з позачерговим одержанням земельних ділянок з гарантованим забезпеченням необхідними будівельними матеріалами, укладанням договорів з підрядними організаціями на будівництво будинків садибного типу, а також на позачерговий вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів незалежно від строків проживання і реєстрації місця проживання у даному населеному пункті. При цьому громадянам ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем будівництва житла виділяються кошти з розрахунку 13,65 квадратного метра на кожного члена сім'ї.

Норми зазначених Законів лише регламентують пільги громадянина щодо першочергового отримання земельної ділянки, однак, не встановлюють порядок та процедуру набуття земельної ділянки у власність. Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється главою 19 розділу ІV ОСОБА_4 кодексу України, зокрема, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено нормами статті 118 зазначеного Кодексу.

Згідно положень ст.116 ОСОБА_4 кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ОСОБА_4 кодексом України.

За приписами ст.121 ОСОБА_4 кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у певних розмірах і для будівництва і обслуговування жилого будинку в містах - не більше 0,10 га.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

При цьому, статтею 1 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що план земельної ділянки - це графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.

Згідно із ч.7 ст.118 ОСОБА_4 кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 10 ст. 118 ОСОБА_4 кодексу України передбачено право особи, яка звернулася із клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на судове оскарження відмови цих органів у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду.

Із вказаних вище норм вбачається, що причиною відмови у наданні дозволу на безоплатне отримання у власність земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них актів.

Судом встановлено, що позивач разом із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не подав необхідні графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, що є порушенням ч.6 ст.118 ОСОБА_4 кодексу України.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними у звязку з правомірним та законним прийняттям рішення №1521-57-06 від 06 серпня 2015 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки позивачем було порушено вимоги ч.6 ст.118 ОСОБА_4 кодексу України щодо обовязковості предявлення разом з клопотанням про надання безоплатно у власність земельної ділянки графічних матеріалів із зазначенням бажаного місці розташування земельної ділянки.

Крім того, рішення відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих підстав, що клопотання позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, ніяким чином не позбавляє позивача пільг, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Між тим, посилання на ч. 1 ст. 118 ОСОБА_4 кодексу, яка на думку позивача не вимагає додання до клопотання графічних матеріалів, є безпідставним, оскільки вказаною нормою передбачено порядок приватизації земельної ділянки громадянином, у якого уже перебуває у користуванні земельна ділянка.

Так, згідно із ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З урахуванням наведених висновків та встановлених обставин, не підлягають задоволенню і вимоги про зобовязання відповідача розглянути заяву позивача та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки така заява розглянута Броварською міською радою Київської області правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої діями відповідача також є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, так як позивачем не надано жодних доказів, які б підтвердили факт завданої відповідачем позивачу своїми діями вищезазначеної шкоди у заявленому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 118 ЗК України, ст. ст. 159 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним дій субєкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних та моральних збитків відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постановою законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н.М. Петришин