Справа № 320/4160/15-а (2-а/320/138/15)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016 рокусправа № 320/4160/15-а (2-а/320/138/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (протокол №145)

-ОСОБА_2 (дов. від 01.02.2016)

відповідача: - не з'явився

третіх осіб: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 жовтня 2015 року

у справі № 320/4160/15-а

за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_3 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОСОБА_31 ОСОБА_32 ОСОБА_33 ОСОБА_34 ОСОБА_35 Уповноважена особа Громадської організації "Добробут" Осипенко Олена Кирилівна ОСОБА_37 ОСОБА_38 ОСОБА_39 ОСОБА_40 ОСОБА_41 ОСОБА_42 ОСОБА_43 ОСОБА_44 ОСОБА_45 ОСОБА_46 ОСОБА_47 ОСОБА_48 ОСОБА_49 ОСОБА_50 ОСОБА_51 ОСОБА_52 ОСОБА_53

до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області

треті особи ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90

про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2015 Громадська організація «Добробут» (далі - ГО «Добробут»), ОСОБА_53, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_1, ОСОБА_39, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_2, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_24, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_20, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134 (далі - позивачі) звернулись з адміністративним позовом до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, треті особи ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_135, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, в якому (з урахуванням уточнень) просили:

визнати незаконним, протиправним та скасувати рішення виконкому Мелітопольської міськради № 54 від 09.04.2015, згідно з яким житловій будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку, зобов'язано Комунальне підприємство «МБТІ» Мелітопольської міської ради внести зміни до технічної документації згідно чинному законодавств, а відділу обліку, розподілу житла та по роботі з уповноваженими в мікрорайонах міста виконавчого комітету Мелітопольської міської ради видати ордери на квартири.

Позов обґрунтовано протиправністю оскаржуваного рішення виконавчого комітету № 54 від 09.04.2015 про надання житловій будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 статусу житлового будинку з огляду на те, що дана будівля знаходиться у власності ГО «Добробут», яке до відповідача з відповідною заявою не зверталось і не могло звертатись з огляду на незавершеність реконструкції будівлі і відсутність введення будинку в експлуатацію, що в свою чергу, зумовлює неможливість зміни статусу будівлі гуртожитку згідно чинного законодавства. Позивачі зазначають, що Мелітопольська міськрада (територіальна громада міста) не може бути законним власником вказаної будівлі, оскільки заволоділа майном у незаконний спосіб, а свідоцтво про право власності від 24.07.2008 не може бути чинним, оскільки видано на підставі скасованого у судовому порядку рішення виконавчого комітету. При цьому відповідач, посилаючись в оскаржуваному рішенні на Закон України «Про приватизацію державного майна», має намір провести відчуження майна законного власника, яким є ГО «Добробут», особам, які не вкладали кошти в реконструкцію, тобто розпоряджається майном в порушення прав членів організації.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2015 у справі № 320/4160/15-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 09.04.2015 № 54 «Про присвоєння будівлі гуртожитку статусу житлового будинку».

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач, приймаючи спірне рішення, не дотримався вимог чинного законодавства, всупереч приписів якого статус житлового будинку присвоєно будівлі гуртожитку передчасно, без розроблення ним проектно-кошторисної документації, здійснення реконструкції відповідно до проекту, її завершення та введення в експлуатацію всієї будівлі, а тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі, оскільки пункти 2 та 3 цього рішення є похідними від рішення про присвоєння будівлі гуртожитку статусу житлового будинку. Стосовно посилань позивачів, що власником будівлі гуртожитку на даний час є ГО «Добробут», суд, виходячи з матеріалів справи, встановив, що право власності на будівлю гуртожитку зареєстровано за територіальною громадою міста Мелітополя в особі Мелітопольської міської ради у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку і ця державна реєстрація не скасована, а тому відповідач в межах своєї компетенції мав право вирішувати питання щодо цього майна.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, виконавчий комітет Мелітопольської міськради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції поклав в основу висновків про протиправність спірного рішення норми будівельного законодавства, які втратили чинність. Разом з тим, відповідач наполягає на тому, що спірне рішення від 09.04.2015 № 54 прийнято у відповідності до чинного законодавства, оскільки згідно ч.2 ст.127 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки реєструються як гуртожитки органами місцевого самоврядування, зняття статусу гуртожитків із зазначених будинків і надання статусу житлового будинку також належить до їх компетенції, а згідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад і належать повноваження щодо розподілу та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що полежать до комунальної власності, а також до делегованих повноважень належать видача ордерів на заселення жилої площі. При цьому відповідач наполягає, що будівля гуртожитку знаходиться саме у комунальній власності (про що свідчить державна реєстрація відповідного права за територіальною громадою міста та свідоцтво про право власності від 24.07.2008) і зміна статусу будинку по АДРЕСА_1 на житловий будинок доцільна саме для приватизації квартир в житловому будинку.

Представники відповідача, третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Позивачі проти задоволення апеляційної скарги заперечують, зазначаючи, що відповідач безпідставно вважає власником будівлі гуртожитку територіальну громаду міста, оскільки свідоцтво про право власності від 24.07.2008 видано на підставі рішення виконкому від 24.07.2008 № 160/15, яке скасовано у судовому порядку. У зв'язку з цим відповідач був зобов'язаний добровільно виконати рішення суду та вилучити з реєстру прав власності запис про незаконного власника територіальної громади, залишивши запис про законного власника, яким є ГО «Добробут» та члени організації на підставі чинного правовстановлюючого документу , яким є рішення сесії міської ради № 21 від 15.04.2003, акту приймання-передачі будівлі у власність членам ГО «Добробут», свідоцтва про право власності від 26.07.2003 та чинної реєстрації права власності, які в судовому порядку не скасовані, які у сукупності свідчать, що саме ГО «Добробут» є законним власником будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1. Щодо встановленого судом першої інстанції порушення відповідачем норм будівельного законодавства позивачі зазначають, що жодній особі ГО «Добробут» не передавала прав замовника будівництва, ГО «Добробут» не зверталась та і не може звернутись до ДАБІ з декларацією про готовність будинку до експлуатації, оскільки реконструкція всього будинку ще не завершена, з чого випливає, що виконавчий комітет не мав права приймати рішення про присвоєння будівлі гуртожитку статусу житлового будинку без наявності затвердженої декларації про готовність будинку до експлуатації, яку замовник будівництва (ГО «Добробут») ще не отримував. При цьому і відповідачам, і третім особам добре відомо, що за замовленням ГО «Добробут» в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 проводиться реконструкція житлових та нежитлових приміщень під окремі квартири на законних підставах, у відповідності до затвердженого проекту за власні кошти членів організації за дольовою участю.

Крім того, позивачі зауважують, що відповідач вказував, що ордери видавалися для приватизації квартир, однак жодна норма ЖК УРСР не передбачає такого права, ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.58 ЖК УРСР ордери видаються виключно на вселення в житло особам, які перебувають на квартирному обліку, для проживання, а не для приватизації квартир в будинку, реконструкція якого не завершена, який ще не зданий до експлуатації відповідно до закону. Також ордери видаються на вільні приміщення, а не квартири членів організації, які користуються ними на підставі договорів найму.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, згідно положень Статуту ГО «Добробут», затвердженого установчими зборами (протокол № 1 від 22.02.2003) громадська організація створена з метою сприяння впровадженню та реалізації заходів, спрямованих на втілення права на житло членів організації в будинку АДРЕСА_1 (т.1, а. с.12-15).

15.04.2003 на ХVІІІ сесії Мелітопольської міської ради ХХІV скликання прийнято рішення № 21, яким дев'ятиповерхова будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 передана у власність членам ГО «Добробут» безкоштовно для здійснення статутних завдань, а саме: для проживання в ньому членів вказаної громадської організації (т.1, а. с.18, 111).

19.06.2003 Управління комунальної власності Мелітопольської міськради передало за актом приймання-передачі у колективну власність ГО «Добробут» гуртожиток, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та основні засоби (т.1, а. с.19).

26.07.2003 ГО «Добробут» видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, форма власності - колективна (т.1, а. с.20).

Також 26.07.2003 ДКП «Мелітопольське МБТІ» здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю гуртожитку за ГО «Добробут» (т.1, а. с.21).

Рішенням від 16.09.2003 № 227/4 виконавчий комітет Мелітопольської міськради надав ГО «Добробут» дозвіл на виконання проектно-вишукувальних робіт для реконструкції будівлі гуртожитку під житловий будинок (т.1, а. с.22).

У даному рішенні, крім іншого, зазначені вимоги до замовника:

- отримати в Управлінні містобудування та архітектури архітектурно-планувальне завдання;

- виконати проектно-кошторисну документацію та погодити її в установленому порядку;

- отримати правові документи на користування земельною ділянкою в Управлінні земельних ресурсів;

- реконструкцію розпочати після отримання дозволу у міській інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю;

- після завершення реконструкції ввести об'єкт до експлуатації згідно з чинним законодавством.

28.05.2004 ГО «Добробут» оформлено право оренди на земельну ділянку; 29.06.2004 ГО «Добробут» отриманий дозвіл на виконання будівельних робіт № 65 з реконструкції будівлі гуртожитку під житловий будинок, а також укладені договір підряду на реконструкцію у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, договір на здійснення технічного нагляду, розпочати роботи з реконструкції (т.1, а. с.23-27).

27.05.2008 Мелітопольською міською радою Запорізької області прийнято рішення № 3/1, яким скасовано рішення Мелітопольської міської ради від 15.04.03 № 21 «Про передачу гуртожитку по вул. Героїв Сталінграду».

24.07.2008 виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради прийнято рішення № 160/15 «Про оформлення права власності на будівлю, розташовану по АДРЕСА_1» з посиланням на вищевказане рішення міськради.

Того ж дня на підставі даного рішення виконавчого комітету № 160/15 від 24.07.2008 видано свідоцтво про право власності на будівлі гуртожитку територіальної громади м.Мелітополя в особі Мелітопольської міськради, форма власності - комунальна (т.1, а. с.122).

Також 24.07.2008 проведена державна реєстрація права власності на будівлю гуртожитку за територіальною громадою м.Мелітополя в особі Мелітопольської міськради і згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 23.02.2015 у вказаному Реєстрі міститься відповідний запис (т.1, а. с.122 на зв., 123).

Рішення щодо оформлення права власності на будівлю за територіальною громадою міста оскаржувались в судовому порядку, а саме:

постановою господарського суду Запорізької області від 16.10.2008 у справі № 17/381/08-АП, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2009, визнано незаконним та скасовано рішення Мелітопольської міськради від 27.05.2008 № 3/1 про скасування рішення Мелітопольської міськради від 15.04.2003 № 21 «Про передачу гуртожитку по АДРЕСА_1» (т.1, а. с.176-181);

постановою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2009 у справі № 27/387/08-АП, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2011, визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Мелітопольської міськради від 24.07.2008 № 160/15, яким оформлено право власності на будівлю гуртожитку за територіальною громадою м.Мелітополь та погашено діючі правовстановлюючі документи (т.1, а. с.102-110).

09.04.2015 виконавчий комітет Мелітопольської міськради, з метою реалізації житлових прав мешканців гуртожитку, а також керуючись ст.127 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.30, 42 та 50 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на підставі рішення Мелітопольської міської ради від 02.11.2012 № 4/6 «Про затвердження єдиного реєстру будівель і споруд, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Мелітополя», враховуючи лист управління комунальної власності Мелітопольської міської ради від 01.04.2015 № 702/01-08, висновок ПП «Мертель» від 01.04.2014 № Д000047, інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.02.2015 та колективну заяву мешканців гуртожитку від 01.04.2015, з метою поліпшення житлових умов мешканців гуртожитку виконавчий комітет Мелітопольської міської ради, прийняв рішення № 54 «Про присвоєння будівлі гуртожитку статусу житлового будинку» (т.1, а. с.10).

Так, даним рішенням ухвалено:

1. Будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 надати статус житлового будинку.

2. Комунальному підприємству «МБТІ» Мелітопольської міської ради внести зміни до технічної документації згідно з чинним порядком.

3. Відділу обліку, розподілу житла та по роботі з уповноваженими в мікрорайонах міста виконавчого комітету Мелітопольської міської ради видати ордери на квартири.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Задовольняючи позов та встановлюючи факт протиправності оскаржуваного рішення виконавчого комітету, суд першої інстанції виходив з відсутності на час прийняття означеного рішення документів щодо технічного стану окремих квартир і відомостей (декларацій) про закінчення будівництва та готовність об'єкта до експлуатації, як того вимагає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, тобто рішення від 09.04.2015 № 54 прийнято відповідачем з порушенням процедури введення в експлуатацію реконструйованого об'єкта.

Водночас висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановленій судом наявності у відповідача права вирішувати питання щодо цього майна з огляду на знаходження будівлі гуртожитку у комунальній власності за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно від на 23.02.2015 та виходячи з положень ч.4 ст.334 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно яким права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного рішення виконавчого комітету є, зокрема, приписи ст.127 Житлового кодексу УРСР, ст.ст.30, 42, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.127 Житлового кодексу УРСР, на який посилається відповідач, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Частини 1 і 2 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92 № 2482-XII містять визначення поняття приватизації державного житлового фонду та поняття державного житлового фонду, згідно якого державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ч. 3 ст.1 вказаного Закону особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку, до власних (самоврядних) повноважень виконавчих комітетів, крім іншого, відносяться:

управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню;

облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності;

До делегованих повноважень виконкомів, зокрема, відносяться:

- облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням;

- видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Отже наведені повноваження виконавчих комітетів, як виконавчих органів місцевих рад, в галузі житлово-комунального господарства, стосуються майна, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Крім того, на час прийняття виконкомом спірного рішення від 09.04.2015 № 54 діє Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» № 500-VI від 04.09.2008, сфера дії якого поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до закону, Міністерства внутрішніх справ України та державних навчальних закладів.

Дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) (ст.1 Закону).

Стаття 5 вказаного Закону встановлює особливості використання жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках, переданих у власність територіальних громад

Відповідно до п.5 ст.5 вказаного Закону після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме:

а) залишити цілісний майновий комплекс у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. У цьому випадку здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно з цим Законом;

б) надати цілісному майновому комплексу статус "соціальне житло" та не дозволяти приватизацію його жилих приміщень. У цьому випадку приватизація житлових приміщень гуртожитку не здійснюється (у тому числі й у випадках, передбачених цим Законом), а колишнім законним мешканцям гуртожитку, за їх згодою, надається відповідне соціальне або інше житло;

в) перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням.

г) знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку та вжити заходів щодо будівництва на звільненій земельній ділянці соціального житла або продажу земельної ділянки на аукціоні згідно із земельним законодавством.

ґ) знести колишній гуртожиток (відповідний цілісний майновий комплекс) та вивільнити земельну ділянку з наступним її продажем на аукціоні.

Приймаючи рішення від 09.04.2015 № 54 «Про присвоєння будівлі гуртожитку статусу житлового будинку», виконавчий комітет діяв в межах повноважень, наданих йому стосовно майна, що перебуває в комунальній власності відповідної територіальної громади, виходив з того, що будівля гуртожитку перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Мелітополя.

Звертаючись до суду з позовом та оскаржуючи рішення відповідача від 09.04.2015 № 54, позивачі, зі свого боку, вважають, що будівля гуртожитку знаходиться у колективній власності ГО «Добробут», внаслідок чого у відповідача відсутні повноваження на прийняття вказаного рішення, яке порушує право власності ГО «Добробут».

Отже, враховуючи фактичні обставини, що стосуються належності будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1, в м.Мелітополь, апеляційний суд вважає, що між сторонами існує спір про право, яке є визначальним у спірних правовідносинах.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, виходив з встановленого ним факту того, що будівля гуртожитку перебуває у комунальній власності, проте, роблячи такий висновок, суд першої інстанції не взяв до уваги наступне.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За визначенням, наведеним у ст.1 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилами ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За приписами статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ч.8 ст.60 Закону № 280/97-ВР право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Як зазначено в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що спірні питання в межах даного спору стосуються права власності на об'єкт нерухомості - будівлю гуртожитку, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Правовідносини між сторонами за своїм змістом носять цивільно-правовий характер, оскільки виникають із житлових відносин, які пов'язані з набуттям права власності на будівлю гуртожитку, вимоги позивачів не стосуються захисту його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів виконавчої влади, випливають зі спору про цивільне право, що свідчить про наявність у позивачів права звернення з цими вимогами до компетентного суду - місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.198, ст.ст.157, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 жовтня 2015 року у справі № 320/4160/15-а скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко