Справа № 338/956/15-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016р. Справа № 876/7736/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області

на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015р. у справі №338/956/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового обчислення стажу; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчислені (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 01.11.1979р. по 01.07.1990р. та з 02.02.1990р. по 08.12.1992р. - як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з березня 2009р. (з моменту призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з березня 2009р., отримує пенсію по віку. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 01.11.1979р. по 01.07.1990р., з 02.02.1990р. по 08.12.1992р. йому зараховано з розрахунку рік за рік, хоча, згідно чинного законодавства, повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказані періоди він працював в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районах Крайньої Півночі. На підтвердження такого права позивачем було надано трудову книжку, довідку Прикарпатського управління бурових робіт, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, а також ряд інших документів, однак, управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015р. у справі №338/956/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 за період з березня 2009р. по 22.12.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015р. у справі №338/956/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 01.11.1979р. по 31.12.1990р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1, з врахуванням пільгового стажу, з 23.12.2014р.; у задоволенні решти позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (відповідач у справі): управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01.03.1960р. зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору, встановлені ст.5 Указу від 10.02.1960р. В матеріалах справи відсутні трудові строкові договори. Позивачу була призначена пільгова пенсія з урахуванням його роботи в районі Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, але без пільгового обчислення стажу роботи за зазначений період часу.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт помічником бурильника, вартівником з 02.02.1978р. по 30.09.2003р. на Україні та вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 02.02.1978р. по 31.10.1979р. - робота на Україні, з 01.11.1979р. по 01.02.1990р. - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 02.02.1990р. по 08.12.1992р. - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 09.12.1992р. по 30.09.2003р. - робота на Україні, що підтверджується довідкою, що є в матеріалах пенсійної справи, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт від 20.04.2014р. №10-620, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги та трудовою книжкою.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. №1908-VІІ "Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі".

Указом від 10.02.1960р. передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960р., передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967р. №530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26.09.1967р.

Таким чином, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960р., в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., а додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього ж Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 27.10.2015р. у справі №21-3324а15 та від 13.01.2016р. у справі №344/1423/15-а.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участі в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015р. у справі №338/956/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, - задоволити.

2. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03.07.2015р. у справі №338/956/15-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.03.2016р.