Справа № 826/2429/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2016 року м. Київ № 826/2429/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк" "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської О.С., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівнищодо не внесення до переліку вкладників інформації про виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування у розмірі 645913,19 гривень; за вкладами розміщеними в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанс. та Кредит», на підставі Договору-заяви № 300131/163444/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті та Договору-заяви №300131/143847/3-14 про банківський строковий вклад (депозити) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську Олену Степанівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування у розмірі 645913,19 гривень, за вкладами розміщеними в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі Договору-заяви № 300131/163444/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті та Договору-заяві №300131/143847/3-14 про банківський строковий вклад (депозити) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до загального реєстру вкладників інформацію про виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування та Зобов'язати виплатити суму у розмірі 645913,19 гривень за вкладами розміщеними в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі Договору-заяві № 300131/163444/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на З місяці в іноземній валюті та Договору-заяві №300131/143847/3-14 про банківський строковий вклад (депозити) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті та зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату гарантованої суми відшкодування у розмірі 645 913,19 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Частиною третьою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" (надалі також - Закон) судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (у редакції чинній на момент звернення до суду) ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру який подано фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору як споживач на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Виходячи із змісту позовних вимог, суд зазначає, що позивач помилково вважає ці вимоги такими, що підпадають під ознаки, визначені Законом України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне.

Вказаний Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з положеннями пунктів 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Положеннями частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, зокрема, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Водночас, спеціальним законом, яким встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами тощо, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Слід зазначити, що ні Законом України «Про судовий збір», ані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», пільги щодо сплати судового збору за звернення до суду із позовом щодо оскарження дій, рішень чи бездіяльності уповноважених Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати грошових коштів за вкладами в банках, не передбачені.

Також, суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження перебування у скрутному матеріальному становищі та наявності підстав для звільнення сплати судового збору.

Позивачем у позовній заяві пред'явлено 3 позовні вимоги немайнового характеру, однак до позовних матеріалів не долучено оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1653,60 грн.

Таким чином позивачу необхідно подати до суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі, який відповідає ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належних доказів на підтвердження сплати судового збору за пред'явлення позовної вимоги немайнового характеру у розмірі 1653,60 грн.;

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк 5 днів з моменту отримання ухвали про залишення без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур