Справа № 2а-3664/11 (2-а/0807/14/12)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2016 р. м. Київ К/800/52428/13

К/800/66010/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,

при секретарі: Борілло Ю.В.,

за участю:

- позивача ОСОБА_5;

- Чубенка В.В., - представника Генеральної прокуратури України, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, секретаря Енергодарської міської ради Запорізької області, Міського голови міста Енергодара Запорізької області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у місті Енергодарі Запорізької області, за участю прокурора міста Енергодара Запорізької області, про скасування рішень, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_5 та Енергодарської міської ради Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, -

встановив:

8 вересня 2010 року ОСОБА_5 звернувся в суд з адміністративним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2011 року скасовано ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 квітня 2011 року про залишення адміністративного позову без розгляду за пропуском строку звернення до суду, ОСОБА_5 поновлено строк для звернення в суд з адміністративним позовом, справу направлено для продовження розгляду суду першої інстанції.

Після неодноразових змін та уточнень позовних вимог, а саме: 11 січня, 31 березня, 12 грудня 2011 року, 27 лютого, 5 та 12 березня 2012 року, ОСОБА_5 просить суд: визнати неправомірним (незаконним) з дня прийняття та скасувати рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_5»; визнати неправомірним (незаконним) та скасувати письмову вказівку за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», доручення міського голови від 7 червня 2010 року № 88 про заборону його допуску та входу в адміністративну будівлю виконавчого комітету по вулиці Курчатова, 11 у місті Енергодарі Запорізької області; визнати незаконним та скасувати рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25 «Про звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_5»; поновити його на роботі в апараті Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16 червня 2010 року; зобов'язати Енергодарського міського голови внести зміни до його трудової книжки, сформулювавши запис № 23: «Поновлений на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16 червня 2010 року, попередній запис № 22 вважати недійсним»; стягнути з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на його користь: середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року до 10 квітня 2012 року у сумі 151805,07 гривень; моральну шкоду в сумі 27100,80 гривень; витрати на проведення лікувальних заходів та придбання ліків у сумі 17964,97 гривень, - поклавши ці витрати в порядку регресу на ОСОБА_8

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 лютого 2012 року до участі в справі у якості представника інтересів держави допущено прокурора міста Енергодара Запорізької області.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, позовні вимоги задовольнити частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25 «Про звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_5». Поновлено ОСОБА_5 на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року, про що зобов'язано зробити запис в трудовій книжці. Стягнуто з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року у сумі 41341,25 гривень та 2000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій позивач ОСОБА_5 та відповідач Енергодарська міська рада Запорізької області, кожен окремо, звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, при цьому позивач просить прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а відповідач - відмовити в позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами норм права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ОСОБА_5 та Енергодарської міської ради Запорізької області підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області «Про призначення на посаду ОСОБА_5» від 11 березня 2008 року № 60-ос, у зв'язку з затвердженням рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 4 березня 2008 року № 4 ОСОБА_5 на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради на строк повноважень виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області п'ятого скликання, позивача призначено на зазначену посаду з 11 березня 2008 року.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що 11 березня 2008 року позивача ОСОБА_5 затверджено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради на строк повноважень виконавчого комітету Енергодарської міської ради (запис № 21 внесено на підставі рішення міської ради від 4 березня 2008 року № 4).

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області Кулібова О.В. від 17 травня 2010 року № 101-р секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8 відсторонено від виконання повноважень із збереженням заробітної плати, вирішено провести службове розслідування.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 травня 2010 року (справа № 2-а-528/2010) зупинено дію розпорядження Енергодарського міського голови Запорізької області Кулібова О.В. від 17 травня 2010 року № 109-ос «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування» секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8 відсторонено від роботи, відносно нього призначено службове розслідування.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 21 травня 2010 року № 2 вирішено вважати поновленими повноваження секретаря Енергодарської міської ради Міроновова А.А.

Рішеннями позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 21 травня 2010 року: № 1 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування» Кулібова О.В., - міського голову міста Енергодара Запорізької області, з 21 травня 2010 року відсторонено від виконання повноважень за посадою із збереженням заробітної плати; № 4 «Про виконання повноважень міського голови» повноваження міського голови міста Енергодара покладено на секретаря ради ОСОБА_8

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області Кулібова О.В. від 25 травня 2010 року № 106-р було зупинено усі рішення, прийняті 21 травня 2010 року.

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 26 травня 2010 року № 15 повноваження міського голови міста Енергодара Запорізької області Кулібова О.В. достроково припинено.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 19 вирішено задовольнити протест прокурора міста Енергодара Запорізької області на розпорядження від імені Енергодарського міського голови від 25 травня 2010 року № 106-р та № 107-р.

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 26 травня 2010 року № 754 достроково припинено повноваження секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8, його виведено зі складу виконавчого комітету Енергодарської міської ради і звільнено з займаної посади.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 20 вирішено задовольнити протест прокурора міста Енергодара Запорізької області на рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 26 травня 2010 року № 754 та № 755.

Рішенням позачергової сесії Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування відносно ОСОБА_5» останнього відсторонено від виконання повноважень за посадою заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 3 червня 2010 року із збереженням заробітної плати та, з метою з'ясування обставин та причин вчинення дій, які мають ознаки корупційного правопорушення, що може вплинути на авторитет органів місцевого самоврядування, вирішено у строк з 3 червня 2010 року по 2 серпня 2010 року провести службове розслідування відносно позивача (пункти 1, 2).

Розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області Кулібова О.В. від 3 червня 2010 року № 120-р було зупинено усі рішення, прийняті 3 червня 2010 року.

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25 ОСОБА_5 звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з підстав, передбачених статтею 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III). Вказане рішення прийнято за результатами роботи тимчасової контрольної комісії з перевірки виконання повноважень заступників міського голови, створеної рішенням міської ради від 3 червня 2010 року № 23, яка встановила порушення, допущені позивачем, зокрема:

- недотримання ним вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, передбачених частиною 2 статті 12 Закону № 2493-III, пунктом «г» частини 1 статті 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» від 5 жовтня 1995 року № 356/95-ВР (далі - Закон № 356/95-ВР), що полягає у відмові прокурору міста Енергодара в інформації, надання якої передбачено Законом України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII;

- недотримання вимог, пов'язаних з проходженням служби в органах місцевого самоврядування, передбачених частиною 3 статі 12 Закону № 2493-III, що полягає у прийнятті ОСОБА_5 безпосередньої участі у страйках, пікетуваннях адміністративної будівлі Енергодарської міської ради, пошкодженні майна виконавчого комітету, створенні перешкод виконанню органами місцевого самоврядування своїх повноважень.

З листка непрацездатності серії АБЖ № 475929 вбачається, що позивач з 10 червня 2010 року по 6 липня 2010 року перебував на лікуванні.

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 липня 2010 року № 345, в зв'язку з припиненням позивачем служби в органах місцевого самоврядування, було скасовано рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що на час прийняття оспорюваних позивачем рішень Енергодарської міської ради Запорізької області секретар вказаної ради виконував повноваження відсутнього та відстороненого міського голови.

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування врегульовані статтею 20 Закону № 2493-III, за змістом якої, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю (далі - КЗпП) України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), цим та іншими законами України.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За змістом частини 2 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

З абзацу третього частини 1 статті 10 Закону № 2493-III вбачається, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою.

За правилами частин 1, 3 статті 51 Закону № 280/97-ВР виконавчим органом міської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Визнаючи неправомірним і скасовуючи рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25 та поновлюючи позивача ОСОБА_5 на роботі в апараті Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року, із зобов'язанням зробити відповідний запис в його трудовій книжці, та стягуючи з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року у сумі 41341,25 гривень, - суди попередніх інстанцій правильно встановили, що оспорюване рішення, всупереч вимог частини 2 статті 40 КЗпП України, прийнято з ініціативи Енергодарської міської ради Запорізької області в період тимчасової непрацездатності позивача. Поновлюючи позивача на роботі з 16 червня 2010 року (з дати звільнення в період перебування на лікуванні) по 10 грудня 2010 року (по дату сформування нового складу виконавчого комітету), суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що повноваження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради закінчуються після сформування нового складу виконавчого комітету. Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області шостого скликання від 10 грудня 2010 року № 12 «Про затвердження членів виконавчого комітету Енергодарської міської ради» було сформовано новий склад виконавчого комітету, а тому повноваження позивача ОСОБА_5, як заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, якого розпорядженням Енергодарського міського голови Запорізької області від 11 березня 2008 року № 60-ос було призначено на вказану посаду на строк повноважень виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області п'ятого скликання, підлягали припиненню 10 грудня 2010 року, а він - звільненню за статтею 51 Закону № 280/97-ВР.

Згідно частин 1 та 2 статті 235 КЗпП України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Стягуючи з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача 41341,25 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року, суди попередніх інстанцій правильно керувалися статтею 235 КЗпП України. Зазначену суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач не оспорює.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування додаткових витрат на проведення лікувальних заходів та придбання ліків у сумі 17964,97 гривень, оскільки надані позивачем копії чеків на придбання лікарських засобів не свідчать про те, що такі призначались йому лікарем.

Щодо вимог ОСОБА_5 про покладення на ОСОБА_8 в порядку регресу обов'язку покриття шкоди, заподіяної Енергодарській міській раді Запорізької області та її виконавчому комітету, в зв'язку з оплатою йому часу вимушеного прогулу та моральної шкоди, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач не відноситься до осіб, які наділені повноваженнями звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що касаційні скарги позивача та Енергодарської міської ради Запорізької області в частині оскарження постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року щодо позовних вимог про: визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25; поновлення позивача на роботі в апараті Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16 червня 2010 року; зобов'язання Енергодарського міського голови внести зміни до трудової книжки ОСОБА_5; стягнення з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також витрат на проведення лікувальних заходів та придбання ліків, поклавши ці витрати в порядку регресу на ОСОБА_8, - секретаря Енергодарської міської ради Запорізької області, - слід залишити без задоволення, оскільки в цій частині оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм права, а доводи касаційних скарг висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

Стосовно відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання неправомірним (незаконним) та скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8 «К неукоснительному исполнению ответственными дежурными управления по чрезвычайным ситуациям и гражданской защите населения городского совета и охранниками ГСО», доручення міського голови від 7 червня 2010 року № 88 про заборону його допуску та входу в адміністративну будівлю виконавчого комітету по вулиці Курчатова, 11 у місті Енергодарі Запорізької області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з відсутності оригіналів доручення № 88 та письмової вказівки. Однак, на думку колегії суддів, ненадання таких на виконання ухвали суду першої інстанції від 10 січня 2012 року ще не свідчить про їх відсутність.

Суду належало витребувати з Енергодарського МВ ГУМВС України та долучити до матеріалів цієї справи відмовний матеріал № 1470 про обмеження доступу позивача ОСОБА_5 до його робочого місця та адміністративної будівлі виконавчого комітету, що розташовані по вулиці Курчатова, 11 в місті Енергодарі, Запорізької області (постанови від 16 червня та від 21 жовтня 2010 року), що вказує на невиконання ним вимог частини 4 статті 11 КАС України, відповідно до якої суд вживає всі передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення і витребування доказів з власної ініціативи.

Відмовляючи за відсутністю предмету спору у задоволенні позову в частині визнання неправомірним (незаконним) з дня прийняття та скасування рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22 «Про відсторонення від роботи (від виконання повноважень за посадою) та проведення службового розслідування щодо ОСОБА_5», то суди попередніх інстанцій виходили з того, що на час звернення 8 вересня 2010 року з позовом до суду згадане рішення № 22 вже 16 липня 2010 року було скасовано рішенням вказаної ради № 345 (в зв'язку з припиненням позивачем служби в органах місцевого самоврядування).

Однак, такий висновок не відповідає вимогам закону, так як позивача відсторонено від роботи за 14 днів до звільнення, а оспорюване ним рішення № 22 скасовано рішенням № 345 лише через місяць після звільнення позивача, що свідчить про неналежне вирішення судами цієї позовної вимоги.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на користь позивача 2000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, суди попередніх інстанцій не могли передбачити, як на її розмір вплине вирішення двох вищезазначених вимог.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 стосовно рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22 та письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8, доручення міського голови від 7 червня 2010 року № 88 - підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При вирішенні під час нового розгляду цих позовних вимог, слід визначитися як це вплине на розмір моральної шкоди, а тому рішення судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову в частині стягнення на користь позивача 2000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди також підлягає скасуванню.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини, які підлягають доведенню в судовому процесі відповідно до предмету спору.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 227, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та Енергодарської міської ради Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 про: визнання неправомірним (незаконним) з дня прийняття рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 3 червня 2010 року № 22 та скасування такого; визнання неправомірним (незаконним) і скасування письмової вказівки за підписом секретаря Енергодарської міської ради ОСОБА_8, доручення міського голови від 7 червня 2010 року № 88 про заборону допуску та входу ОСОБА_5 в адміністративну будівлю виконавчого комітету, а також про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди - скасувати, направивши справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 про: визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради Запорізької області від 16 червня 2010 року № 25; поновлення на роботі; зобов'язання Енергодарського міського голови внести зміни до трудової книжки; стягнення з Енергодарської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також витрат на проведення лікувальних заходів та придбання ліків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеному статями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.