Справа № 608/2203/15-а
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 608/2203/15-а

Номер провадження2-а/608/2/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

при секретарі судового засідання Росляк Т.Б.

за участю позивачки ОСОБА_1

представників позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4

представника третіх осіб ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 Чортківського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської Ради, третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання рішення ОСОБА_6 міської Ради № 180 від 14 вересня 2015 року недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 міської Ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_10 про визнання рішення ОСОБА_6 міської Ради № 180 від 14 вересня 2015 року недійсним посилаючись на те, що вона є співвласником житлового будинку № 2 по вул. Кривоноса в м. Чорткові та її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння. Вказує, що інша частина будинковолодіння перебуває у власності сусіда ОСОБА_10, якому належить відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння. За вказаним житловим будинком закріплена присадибна земельна ділянка із фактичним розміром 615 кв.м., що підтверджується викопіровкою від 02.12.1980 року та рішенням виконкому ОСОБА_6 міської Ради від 02.08.1975 року № 293. Дана присадибна ділянка як і житловий будинок, також перебуває у спільній частковій власності, а тому відповідно до вимог ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Питання щодо встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку відповідно до їх часток у спільному майні вирішено не було. Крім того, з даного приводу в ОСОБА_6 районному суді від липня 2015 року розглядалась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про визначення порядку користування земельною ділянкою, яка в подальшому була закрита за смертю ОСОБА_10 Як стало їй відомо в процесі розгляду даної справи, 14 вересня 2015 року ОСОБА_6 міська рада, на пленарному засіданні сесії, прийняла оскаржуване рішення за № 180 «Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул. М. Кривоноса, 2 в м. Чорткові ОСОБА_10І.», чим фактично здійснила розподіл в натурі присадибної ділянки між двома співвласниками без відома та згоди другого співвласника ОСОБА_1 та встановила порядок користування земельною ділянкою без врахування часток сторін у праві власності на будинковолодіння. Вважає, що орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати порядок користування присадибною ділянкою між двома співвласниками, оскільки це суперечить вимогам ст. 88 ЗК України, ст. 358 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1, її представники ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 позов підтримують, просять задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської Ради ОСОБА_11 просить прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7 та представник третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 позов не визнають, вважають рішення законним та просять в задоволенні відмовити.

Вислухавши сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Позивачка ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку № 2 по вул. Кривоноса в м. Чорткові Тернопільської області та її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння, що вбачається із договору купівлі продажу 23/50 частини житлового будинку, що знаходиться в м. Чорткові по вул. Кривоноса, 2 Тернопільської області, який посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_6 державної нотаріальної контори ОСОБА_12 5 листопада 1980 року за зареєстрованого в реєстрі за № 4098.

Інша частина перебуває у власності сусіда ОСОБА_10, якому належить відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння.

Як вбачається з рішення № 576 від 11.01.1980 року виконавчого комітету ОСОБА_6 міської Ради, ОСОБА_10 було виділено земельну ділянку рішенням виконкому ОСОБА_6 міської ради № 546 від 27 грудня 1972 року під забудову та він відповідно до проекту побудував на ній житловий будинок(в подальшому частина якого була продана ОСОБА_1С.), який будівництвом був повністю закінчений та зданий в експлуатацію, тому відповідно було вирішено оформити право власності початково саме за ОСОБА_10 на цілий житловий будинок в м. Чорткові по вул. Кривоноса, 2, частина якого в подальшому була продана позивачці ОСОБА_1

Також, з рішення № 546 виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 27 грудня 1972 року вбачається, що ОСОБА_10 було виділено під будівництво житлового будинку земельну ділянку загальною площею 600 м.кв. На підставі вказаного рішення було виготовлено і генплан земельної ділянки, відведеної в натурі ОСОБА_10

Як вбачається з технічної документації ОСОБА_1, за вказаним житловим будинком закріплена присадибна земельна ділянка із фактичним розміром 615 кв.м., що підтверджується викопіровкою від 02.12.1980 року та рішенням виконкому ОСОБА_6 міської Ради від 02.08.1975 року № 293, та відповідно за ОСОБА_1 закріплено земельну ділянку в розмірі 0,0283 га та за ОСОБА_10 0, 0332 га .

07 листопада 2015 року ОСОБА_10, який є співвласником житлового будинку № 2 по вул. Кривоноса в м. Чорткові разом із ОСОБА_1 помер, що вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 196120 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно 16 грудня 2015 року ухвалою Чортківського районного суду було залучено на стороні третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору дружину ОСОБА_7 та дітей померлого ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Таким чином, згадана присадибна ділянка, як і житловий будинок, перебувають у спільній частковій власності, а тому відповідно до вимог ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку.

Так, судом також встановлено, що в липні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_10 про визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки між сторонами не було встановлено такого порядку користування раніше.

Однак, незважаючи на те, що спір не був вирішеним, ОСОБА_6 міською радою, як стало відомо позивачці ОСОБА_1, та вказаний факт не спростувала в судовому засіданні представник ОСОБА_6 міської ради, в процесі розгляду цивільної справи в суді, 14 вересня 2015 року на пленарному засіданні сесії було прийнято рішення № 180 «Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чорткові гр. ОСОБА_10». Вказаним рішенням було вирішено: затвердити акт комісії від 09 вересня 2015 року про погодження межі земельної ділянки загальною площею 0, 0337 га по вул.. М.Кривоноса, 2 в м. Чорткові ОСОБА_10; погодити та закріпити межу земельної ділянки загальною площею 0, 0337 га по вул.. М.Кривоноса, 2 в м. Чорткові ОСОБА_10; надати дозвіл ОСОБА_6 міському голові підписати акт прийому передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_10 замість ОСОБА_1, копію рішення направити у відділ Держземагенства в ОСОБА_6 районі та заявнику.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_6 міська рада своїм рішенням фактично здійснили розподіл в натурі присадибної земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, господарських будівель та споруд, при цьому не врахувавши вимог ст. 88 ЗК України, чинного законодавства України та часток сторін у праві спільної часткової власності на будинковолодіння, чим вийшла за межі повноважень, встановлених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вказаним рішенням порушено права позивачки ОСОБА_1 та її охоронюваний законом інтерес.

Крім того, суд зазначає, що представником відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_11, не подано суду жодних доказів того, що позивачка ОСОБА_1 чи її представники були належним чином повідомленні про час виходу комісії на місце для розгляду заяви ОСОБА_10, як і не було подано суду самого висновку постійної депутатської комісії з питань містобудування та земельних відносин при ОСОБА_6 міській Раді, на які, як в тому числі на правову підставу, посилалась міська Рада при прийнятті оскаржуваного рішення.

Прийнятим ОСОБА_6 міською радою рішенням № 180 від 14 вересня 2015 року фактично передано у власність ОСОБА_10 (в даний час померлому ) присадибну земельну ділянку у фактичному розмірі 0, 0337 га, що не відповідає його частці у спільній власності на будинковолодіння .

Відповідно до ч. 4 ст.88 ЦК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Питання щодо встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку відповідно до їх часток у спільному майні вирішено не було.

Суд вважає, що на момент прийняття ОСОБА_6 міською радою спірного рішення між сторонами існував спір про право, а тому він повинен був бути вирішеним в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до вимог ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні, а також спори щодо розмежування територій сіл, селиш, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до вимог статті 2 Кодексу Адміністративного Судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду справ. При розгляді справ щодо дій суб»єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі діючого законодавства, з використанням повноважень, обгрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності, пропорційно, з урахуванням прав учасників процесу.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом від порушення прав, свобод та інтересу.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України , а саме в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб»єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб»єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частини першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України у згаданому рішенні зазначає, що обов»язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб»єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватись (зачіпати), зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Стверджуване порушення має бути обґрунтованим.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з відповідача ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1, сплачений судовий збір в сумі 487,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Керуючись ст.ст. 19, 55, 129 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. ч. 4 ст. 88, 152, 158, 159, 160 Земельного Кодексу України, ст.ст. 11, 12, 69, 71, 94, 99, 158, 159, 160, ч. 3 ст. 160, 161, 162, 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати рішення п»ятдесят восьмої сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради № 180 від 14 вересня 2015 року «Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чорткові гр. ОСОБА_10» - незаконним.

Стягнути з ОСОБА_6 міської Ради м. Чортків, вул. Шевченка, 21 Тернопільської області на користь позивачки ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору, сплаченого нею при подачі адміністративного позову до суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається в Львівський апеляційний адміністративний суд через Чортківський районний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/2203/15-а

Постанова набрала законної сили " " _____________________ року

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " ____________________ року.

Секретар: