Справа № 808/2102/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року 16 год. 25 хв. Справа № 808/2102/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Гордєєва М.С.

представника відповідача Панченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової інспекції в Запорізькій області

до: Комунального закладу «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради

про: зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Запорізькій області (далі - Держфінінспекція в Запорізькій області або позивач) звернулась з адміністративним позовом до Комунального закладу «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради (далі - КЗ СМР «Глорія» або відповідач) про зобов'язання виконати в повному обсязі підпункти 2.1 та 2.2 пункту 2 вимоги Держфінінспекції в Запорізькій області від 17.09.2014 № 08-04-14-14/7145, посилаючись на те, що відповідачем у встановлений строк зазначені підпункти вимоги не виконано в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Представник відповідача вважає необґрунтованими висновки проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності КЗ СМР «Глорія» щодо допущення зайвої виплати заробітної плати головному лікарю та його заступнику.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У період з 21.07.2014 по 13.08.2014 Держфінінспекцією в Запорізькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ СМР «Глорія» за період з 01.02.2013 по 01.07.2014, про що складено Акт ревізії від 13.08.2014 № 04-21/54 (а.с. 51-80).

Як зазначено в Акті ревізії, в порушення пункту 1.4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 № 308/519 (зі змінами), яким передбачено, що оплата праці працівників здійснюється за фактично відпрацьований час, головному лікарю санаторію ОСОБА_3 та заступнику головного лікаря з лікувальної роботи ОСОБА_4 проведено оплату по основній посаді та по роботі за внутрішнім сумісництвом в санаторії за часи, які фактично були відпрацьовані в Комунальній установі Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об'єднання», що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати зазначеним працівникам за період з 01.08.2013 по 01.07.2014 за рахунок коштів загального фонду кошторису КТКВ 080206на загальну суму 6125 грн. 13 коп. (КЕКВ 2110), та, відповідно, зайвого проведення нарахування на заробітну плату на загальну суму 2223 грн. 43 коп. (КЕКВ 2120) (а.с. 60-зворот).

В порушення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» (зі змінами), внутрішнім сумісникам на посаді лікаря інтенсивної терапії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за квітень-грудень 2013, січень-червень 2014 року нараховано та виплачено заробітну плату за роботу за сумісництвом (0,75 та 0,5 шт.од) без документального підтвердження фактично виконаної роботи на посаді інтенсивної терапії, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати за роботу за сумісництвом зазначеним працівникам за квітень-грудень 2013 року та січень-червень 2014 року за рахунок коштів загального фонду кошторису по КТКВ 080206 на загальну суму 30058 грн. 44 коп. (КЕКВ 2110), та відповідно, зайвого проведення нарахувань на заробітну плату на загальну суму 10911 грн. 25 коп. (КЕКВ 2120).

Також внаслідок вищезазначеного порушення протягом квітня-грудня 2013 року, січня-червня 2014 року ери нарахування заробітної плати зазначеним працівникам за час відпустки, курсів та відряджень в розрахунок включалась заяво нарахована заробітна плата за роботу за сумісництвом, що призвело до переплат заробітної плати за час відпустом, курсів та відряджень за рахунок коштів загального фонду кошторису КТКВ 080206 на загальну суму 10227 грн. 44 коп. (КЕКВ 2110), та, відповідно, до зайвого перерахування єдиного соціального внеску на суму 3712 грн. 56 коп. (КЕКВ 2120), чим порушено пункт 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (зі змінами) (а.с. 61-зворот, 62).

За результатами проведеної ревізії Держфінінспекцією в Запорізькій області відповідачу направлено лист від 17.09.2014 № 08-04-12-14/7145 про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією КЗ МРТ «Глорія», пунктом 2 якого вимагалось:

підпункт 2.1:

- в повному обсязі відшкодувати зайво виплачені кошти у загальній сумі 402858 грн. 88 коп. шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок санаторія на підставі статті 166 Цивільного кодексу України;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 450 (зі змінами), повернути зайво сплачені кошти у загальній сумі 14623 грн. 81 коп., або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

підпункт 2.2:

- в повному обсязі відшкодувати заяво виплачені кошти у загальній сумі 6125 грн. 13 коп. шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок санаторію на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України;

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 450 (зі змінами), повернути зайво сплачені кошти у загальній сумі 2223 грн. 43 коп., або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.(а.с. 29-зворот, 30).

Усунути виявлені ревізією порушення вимагалось до 17.10.2014, з одночасним інформуванням Держфінінспекції в Запорізькій області про вжиті заходи, з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушення (а.с. 31-зворот).

На виконання зазначеної вимоги в касу відповідача за період з 05.11.2014 по 03.03.2015 повернуто 700 грн. (а.с. 18-27)

Вимоги в інший частини залишились невиконані, що стало підставою для звернення Держфінінспекції в Запорізькій області з позовом до суду.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993 (далі - Закон № 2939-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-ХІІ (у редакції, чинний на час проведення ревізії та пред'явлення вимог), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі - Положення), визначено, що Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначені права органу державного фінансового контролю.

Зокрема, пунктом 7 вказаної статті органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 10 цієї ж статті, органу державного фінансового контролю надається право, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Статтею 15 Закону № 2939-ХІІ визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства має пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю має права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як вбачається зі змісту підпунктів 2.1 та 2.2 пункту 2 обов'язкових вимог від 17.09.2014 № 08-04-14-14/7145, про зобов'язання виконати які в повному обсязі подано позов, позивач зазначив про зайво виплачені кошти, а також сплачені суми єдиного соціального внеску, визначив їх розмір та вимагав їх відшкодування та повернення, у тому числі на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, тобто стягнення з винних осіб.

Враховуючи, що виявлені у ході ревізії збитки внаслідок зайвого нарахування та виплати заробітної плати підлягають стягненню у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання виконати підпункти 2.1 та 2.2 пункту 2 обов'язкових вимог від 17.09.2014 № 08-04-14-14/7145 не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із положеннями частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Держфінінспекції в Запорізькій області не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М Каракуша