Справа № 150/894/15-а
Суддя: Кушнір Б. Б.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 150/894/15-а
Провадження № 2-а/150/46/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Кушнір Б.Б.,

за участю: секретаря Гендзьори О.О.,

представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_5 до відділу Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про скасування постанови начальника виконавчої служби про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про скасування постанови від 05.11.2015 року, винесеної начальником виконавчої служби ОСОБА_7 про накладення штрафу на ОСОБА_8 в розмірі 340 гривень за невиконання рішення суду.

Представники позивача, які брали участь в судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви, зазначивши, що виконавчий документ було виконано, що підтверджується фотографією, однак, виконані зобов*язання не прийняті державним виконавцем як виконані. Також зазначають, що штраф накладений на ОСОБА_6, який не є ні власником, ні користувачем земельної ділянки, що підтверджується довідкою виконкому Саїнської сільської ради.

Представник відділу ДВС Чернівецького РУЮ головний державний виконавець ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, виданої 14.12.2015 року, в судовому засіданні пояснила, що 15.09.2014 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №150/314/14-ц, виданого 06.08.2014 року Чернівецьким районним судом, про зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відновити знищені межові знаки. Державні виконавці Флейснер Л.А. та Квочур В.М. разом із землевпорядником Саїнської сільської ради Чернівецького району при виїзді по примусовому виконанню вказаного виконавчого документа встановили факт відмови ОСОБА_2 встановити межові знаки, де вказував землевпорядник, що унеможливлювало виконання рішення Чернівецького районного суду, тому на боржника ОСОБА_6 відповідно до постанови начальника ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 було накладено штраф у розмірі 170 гривень. У зв*язку з оскарженням даної постанови боржником в судовому порядку, виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа було зупинено. 25.09.2015 року до відділу ДВС надійшла ухвала Чернівецького районного суду від 09.09.2015 року, якою у задоволенні вимог ОСОБА_2, щодо визнання дій начальника ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.07.2015 року, відмовлено. 02.10.2015 року відділом ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та направлено сторонам, також боржнику направлено вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду в строк до 19.10.2015 року. 20.10.2015 року здійснено виїзд в с. Саїнка по вул. Леніна, 54, та 54-А, для проведення виконавчих дій із залученням землевпорядника Саїнецької сільської ради, голови Саїнецької сільської ради ОСОБА_9, дільничного інспектора Чернівецького РВ Кушніра В.О., секретаря Саїнецької сільської ради ОСОБА_10 При вчиненні виконавчих дій ОСОБА_2 повторно відмовилась встановити межові знаки, де вказував землевпорядник, що унеможливлювало виконання рішення Чернівецького районного суду, та стало підставою для прийняття постанови про накладення на ОСОБА_6 штрафу у розмірі 340 гривень за повторне невиконання рішення суду боржником.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в позові ОСОБА_2, ґрунтуючись на наступних підставах.

Судом встановлено, що в провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №150/314/14-ц (провадження №2/150/90/14) за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, відновлення межових знаків та стягнення моральної шкоди. Відповідно до рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 11 червня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_11 в частині зобовязання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відновити знищені межові знаки та зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відновити знищені межові знаки. Рішення Чернівецького районного суду від 11.06.2014 року сторонами не оскаржувалось на набрало зконної сили 24.06.2014 року.

6 серпня 2014 року Чернівецьким районним судом було видано виконавчий лист по вище зазначеній цивільній справі щодо зобовязання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відновити знищені межові знаки.

Виконавчий лист для виконання надіслано до відділу ДВС Чернівецького РУЮ.

15.09.2014 року начальником ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44735315 про примусове виконання виконавчого листа №150/314/14-ц, виданого 06.08.2014 року Чернівецьким районним судом про зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_12 відновити знищені межові знаки. Згідно зазначеного виконавчого документу боржником є ОСОБА_6.

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам супровідним листом, боржнику роз'яснено наслідки невиконання рішення суду.

29.09.2014 року до відділу ДВС Чернівецького РУЮ з'явилась ОСОБА_2, пред'явивши доручення на представлення інтересів ОСОБА_6 Зі слів ОСОБА_2, її син ОСОБА_6, знаходиться на тимчасово окупованій території України ( АР Крим).

29.09.2014 року відділом ДВС Чернівецького РУЮ сторонам направлено лист про призначення дня виконання рішення суду на 10.10.2014 року о 10 год. 00 хв.

10.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 було здійснено виїзд в с. Саїнка по вул. Леніна 54, та 54 А, для проведення виконавчих дій, до яких було залучено землевпорядника Саїнської сільської ради ОСОБА_13, та старшого дільничного Чернівецького РВУМВС майора міліції ОСОБА_14

Однак, вимоги виконавчого документу не було виконано, у зв'язку із розбіжністю сторін виконавчого провадження про визначення правильного розташування межових знаків, про що складено акт державного виконавця, під час якого були присутні старший дільничний Чернівецького РВУМВС ОСОБА_14, землевпорядник Саїнської сільської ради ОСОБА_13, голова Саїнської сільської ради ОСОБА_9, представник по дорученню боржника ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_11, начальник ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7, головний державний виконавець Флейснер Л.А.

13.10.2014 року начальником ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв'язку із зверненням до суду про роз'яснення виконання рішення суду.

Відповідно до ухвали Чернівецького районного суду від 22 жовтня 2014 року про розяснення рішення суду, для виконання виконавчого документу №150/314/14-ц від 06.08.2014 року про зобовязання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відновити знищені межові знаки необхідно залучити землевпорядника Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили 28.10.2014 року.

Вище зазначена ухвала про роз'яснення рішення суду, видана Чернівецьким районним судом Вінницької області надійшла до ВДВС Чернівецького РУЮ 21.04.2015 року.

24.04.2015 року начальником відділу ДВС Чернівецького РУЮ Вінницької області ОСОБА_7 було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, яку надіслано сторонам.

15.05.2015 року до відділу ДВС Чернівецького РУЮ надійшла заява ОСОБА_2 про надання копії постанови про поновлення виконавчого провадження, яку ії надано відповідно до відмітки на заяві.

Постанова про поновлення виконавчого провадження від 24.04.2015 року та ухвала Чернівецького районного суду від 22.10.2014 року про роз'яснення рішення суду представником боржника не оскаржувались.

08.07.2015 року здійснено виїзд в с. Саїнка по вул. Леніна 54, та 54 А, для проведення виконавчих дій, до яких відповідно до ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області про роз'яснення рішення суду залучено землевпорядника Саїнської сільської ради.

Однак, представник боржника відмовився від виконання рішення суду згідно лінії встановлення межових знаків, яку встановив землевпорядник Саїнської сільської ради, про що складено акт державного виконавця в присутності секретаря Саїнської сільської ради ОСОБА_10, та двох понятих ОСОБА_15, та ОСОБА_16

08.07.2015 року начальником відділу ДВС Чернівецького РУЮ Вінницької області ОСОБА_7 винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_6 в розмірі 170 гривень за невиконання вимог виконавчого листа №150/314/14-ц, яка була оскаржена ОСОБА_2 до суду..

29.07.2015 року прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку із зверненням представника боржника до суду із скаргою на неправомірні дії державної виконавчої служби Чернівецького РУЮ та про скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Чернівецького районного суду від 09.09.2015 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання дій начальника ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу від 08.07.2015 року, відмовлено. Дана ухвала Чернівецького районного суду в апеляційному порядку представником боржника не оскаржувалась .

02.10.2015 року відділом ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду в строк до 19.10.2015 року. В строк боржник не виконав рішення Чернівецького районного суду, тому 20.10.2015 року здійснено виїзд в с. Саїнка по вул. Леніна, 54, та 54-А, для проведення виконавчих дій із залученням землевпорядника Саїнецької сільської ради, голови Саїнецької сільської ради ОСОБА_9, дільничного інспектора Чернівецького РВ Кушніра В.О., секретаря Саїнецької сільської ради ОСОБА_10 В процесі проведення виконавчих дій представник боржника відмовився від виконання рішення суду згідно лінії встановлення межових знаків, яку встановив землевпорядник Саїнської сільської ради, про що складено акт державного виконавця від 20.10.2015року, підписаний вищезазначеними особами.

05.11.2015 року на боржника ОСОБА_6 відповідно до постанови начальника ВДВС Чернівецького РУЮ ОСОБА_7 було накладено штраф у розмірі 340 гривень за повторне невиконання рішення суду боржником.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Поряд з цим, суд звертає увагу не те, що у пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» вказано, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Частиною 5 статті 124 Конституції України закріплено обовязковість виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили.

Обовязковість судових рішень встановлена і статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, №2453-VІ, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об*єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом (ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

Примусове виконання судового рішення передбачає вчинення державним виконавцем ряду процесуальних та виконавчих дій, прийняття певних рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач - суб'єкт владних повноважень, заперечуючи проти задоволення позову, довів правомірність винесення постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання в добровільному порядку у встановлений строк судового рішення, що набрало законної сили.

Натомість доводи позивача є необґрунтованими, не підтвердженні належними доказами й такими, що не свідчать про незаконність оскаржуваної постанови.

На підставі вище викладеного, суд, проаналізувавши в сукупності всі обставини справи та зібрані по ній докази, дійшов висновку про законність дій начальника відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_7, викладених в постанові від 05.11.2015 року про накладення на боржника ОСОБА_6 штрафу в розмірі 340 гривень, що дає законні підстави для відмови в задоволенні вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_5 до відділу Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про скасування постанови начальника виконавчої служби від 05.11.2015року про накладення штрафу - відмовити.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Згідно п. 1 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови, відповідно до ч.3 ст.160 КАС України, складено 17.12.2015 року.

Суддя Кушнір Б.Б.