Справа № 820/11124/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 лютого 2016 р. № 820/11124/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Таран Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Блудової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом старшого інспектора тренінгового центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в якому уточнивши позовні вимоги просить суд: скасувати висновок (рішення) службового розслідування ГУ МВС України в Харківський області від 20.10.2015 року за фактом унесення відомостей до ЄРДР про вчинення начальником Трейнінгового центру ГУ МВС України в Харківський області підполковником міліції ОСОБА_3 кримінального правопорушення в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора трейнінгового центру ГУ МВС України в Харківський області майора міліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; скасувати наказ Головного управління Мінісіерсіва внутрішніх справ України в Харківській області № 907 від 21.10.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на окремих працівників ГУ МВС України в Харківський області в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора трейнінгового центру ГУ МВС України в Харківський області майора міліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог ст.2 КАС України, а саме: без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахування принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце відсутність досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтересами позивача, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, чим порушено положення «Про провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і подання про його скасування та виконання рішень», затвердженого Постановою КМ України № 1983 від 26.12.2002 року. Відповідач діяв не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб визначений діючим законодавством.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1; ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

Згідно із додатками 1, 2 до зазначеної постанови утворено Головне управління Національної поліції в Харківській області та ліквідовано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи наказом № 1347 від 03.11.2015 року "Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Харківській області" утворено ліквідаційні комісії територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Харківській області і, зокрема, головою ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (код ЄДР 08592313) призначено начальника ГУ МВС України в Харківській області генерал-майора міліції ОСОБА_4.

Положеннями ст. 1 Закону України, від 22.02.2006 року № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу згідно із ст.5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч.6 та ч.8 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Наказ відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Як вбачається з послужного списку, ОСОБА_1, проходить службу в органах внутрішніх справи з 03.07.1997 року (а.с.38-39).

Відповідно до спецповідомлення від 26.08.2015 року №7/12162 за фактом внесення відомостей до ЄРДР про вчинення начальником тренінгового центру ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_3 кримінального правопорушення викрито начальника тренінгового центру ГУМВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОВС з 09.1997 року, на посаді з 03.2015 року, який вимагав неправомірну винагороду від старшого інспектора тренінгового центру ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ОВС 03.05.1997 року, на посаді з 03.2015 року (а.с.21).

Згідно з положеннями статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Відповідно до п.5 Інструкції про порядок проведення службового розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Начальником головного управління МВС України в Харківській області, 28.08.2105 року підписано лист про організацію проведення службового розслідування (а.с.22).

Наказом начальника ГУ МВС України в Харківській області від 26.08.2015 року №1067 «Про призначення службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР щодо отримання неправомірної вигоди працівником ГУМВС України в Харківській області» організувати проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку підполковника міліції ОСОБА_3 (а.с.23).

Слід зазначити, що наявність правопорушення повинна бути доведена первинними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності.

Відповідно до довідки «Про надання інформації стосовно витрачених набоїв в ТЦ» від 20.10.2015 року, 15.09.2015 матеріально-відповідальна особа за озброєння в Тренінговому центрі ГУМВС в області, майор міліції ОСОБА_1, стріляні гільзи від набоїв витрачених на учбові заняття до складу озброєння не здавав (а.с.27).

У функціональних обов'язках старшого інспектора тренінгового центру ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 зазначено, що він особисто відповідає за: ведення службової документації з обліку використаних боєприпасів, а також зброї та приладдя до неї, які закріплені за тренінговим центром; С матеріально відповідальним за озброєння та військове майно що передано тренінговому центру (а.с. 28-29).

Згідно частини 5 статті 14 Дисциплінарного статуту, в ході проведення службового розслідування та перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Вказаній нормі кореспондує обов'язок виконавця (голови, членів комісії), як учасника службового розслідування, у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта (п.6.2.2 Інструкції №230).

Таким чином, особа, дії або бездіяльність якої є предметом службового розслідування, має надати відповідні письмові пояснення за фактом порушень, виявлених перевіряючими. За відмови такої особи від пояснень, комісією з проведення службового розслідування (або відповідальною особою) має бути складений в обов'язковому порядку Акт. Згідно п.6.2.2 Інструкції №230 такий Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування. У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта. Факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування

Згідно п.п.6.3.6 Інструкції №230, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до акту про відмову надати пояснення від 12.10.2015 року, ОСОБА_5, відмовився надати письмове пояснення (а.с.30).

Наказом Головного управління МВС України Харківській області від 21.10.2015 року №907 «Про накладання дисциплінарного стягнення на окремих працівників ГУМВС України в Харківській області», за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі 15.09.2015 у період з 12 год. 35 хв. до 16 год. 45 хв. без поважних причин (прогул), п.п. 13, 14 Інструкції з організації планування в системі органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 24.01.2005 № 65, ігноруванні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 2.2, 3.2 розділу III Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, майора міліції ОСОБА_1, старшого інспектора Тренінгового центру ГУМВС в області, попередити про неповну посадову відповідність.

Як підтверджено матеріалами справи, а саме листом непрацездатності, ОСОБА_1 з 13.10.2015 року по 09.11.2015 року (включно) знаходився на лікарняному.

Відповідно до актів від 16.11.2015 року та від 27.10.2015 року ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з наказом ГУ від 21.10.2015 № 907 «Про накладання дисциплінарного стягнення на окремих працівників ГУМВС України в Харківській області» (а.с.42-44).

Відповідно до пункту 8 статті 14 Дисциплінарного статуту, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Тобто, відповідачами не надано до суду доказів того, що ОСОБА_1 було під підпис доведено до відома зміст наказу оскаржувано наказу, чим порушено вимоги пункту 8 статті 14 Дисциплінарного статуту.

Щодо позовних вимог позивача, а саме: скасувати висновок (рішення) службового розслідування ГУ МВС України в Харківський області від 20.10.2015 року за фактом унесення відомостей до ЄРДР про вчинення начальником Трейнінгового центру ГУ МВС України в Харківський області підполковником міліції ОСОБА_3 кримінального правопорушення в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора трейнінгового центру ГУ МВС України в Харківський області майора міліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни у вигляді попередження про неповну посадову відповідність то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки зібрана інформація використовуються для виконання покладених функцій та завдань.

Таким чином у в розумінні норм чинного законодавства, висновок (рішення) службового розслідування ГУ МВС України в Харківський області від 20.10.2015 року не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки не створює ніяких прав, не покладає ніяких обов'язків, не містить жодних владних приписів, а є виключно процедурним результатом.

Стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Та відповідачем не були доведені ті обставини, на яких ґрунтувались його заперечення на позов.

Відповідно до п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Слід зазначити, що виявлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову при умові встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача.

За наслідками розгляду справи суд вважає, що Міністерство Внутрішніх справ України не дотрималось вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №907 від 21.10.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на окремих працівників ГУ МВС України в Харківській області в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора тренінгового центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни у вигляді попередження про неповну посадову відповідність є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 - частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов старшого інспектора тренінгового центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказу - задовольнити частково.

Скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №907 від 21.10.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на окремих працівників ГУ МВС України в Харківській області в частині накладення дисциплінарного стягнення на старшого інспектора тренінгового центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (юридична адреса: вул. Раднаркомівська, буд. 5, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, 61072, ІПН НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено протягом 23 лютого 2016 року.

Суддя Тітов О.М.