Справа № 569/12468/15-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рогозін С.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"03" березня 2016 р. Справа № 569/12468/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" грудня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій та рішень протиправними та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області звернулося з адміністративним позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області у якому, після уточнення позовних вимог, просило визнати протиправними дії та рішення головного державного виконавця Синіцької Н.П., які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.08.2015 року у ВП № 43430111 та постанови про накладення штрафу від 21.08.2015 року у ВП № 43430111. Скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 21.08.2015 року у ВП № 43430111 та постанову про накладення штрафу від 21.08.2015 року у ВП № 43430111. Зобов"язати Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області закінчити виконавче провадження ВП № 43430111 через неможливість здійснити повне виконання постанови Рівненського міського суду від 11.11.2013 року по справі №569/19098/13-а із незалежних від Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне причин (відсутність трансферту з Державного Бюджету України).

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Синіцької Надії Павлівни, які полягають у винесенні постанови про накладення штрафу від 21.08.2015 року по ВП № 43430111 в сумі 680 гривень.

Скасовано постанову про накладення штрафу від 21.08.2015 року по ВП № 43430111.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_3, яка є у справі третьою особою, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції у зазначеній частині.

З апеляційною скаргою звернулося і Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, в якій просить скасувати вищевказану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Рівне, стягувач ОСОБА_3 по виконавчому провадженню отримує пенсію по інвалідності, як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання постанови Рівненського міського суду від 11.11.2013 року по справі №569/19098/13-а, що була залишена без змін ухвалою суду апеляційної інстанції про зобов'язання відновити виплату пенсії позивача в розмірі, визначеному постановою Рівненського міського суду від 10.03.2011 року, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне було здійснене нарахування коштів у розмірі 8 034,69 грн., проте їх не було виплачено через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Із урахуванням повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про нарахування стягувачу коштів на виконання постанови Рівненського міського суду від 11.11.2013 року по справі №569/19098/13-а, відповідачем було закінчене виконавче провадження ВП № 43430111.

Постановою Рівненського міського суду від 25.03.2015 року було скасувано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 43430111 та зобов'язано головного державного виконавця Синіцьку Н. П. виконати виконавчий лист № 569/19098/13-а.

Постановою про відновлення виконавчого провадження від 12.05.2015 року ВП №43430111 було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне відновити виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, визначеному постановою Рівненського міського суду від 10.03.2011 року.

У зв'язку з неможливістю здійснити відновлення виплати пенсії (виконати рішення суду) через відсутність міжбюджетних трансфертів із Державного бюджету до бюджету Пенсійного фонду України (з незалежних причин), Управлінням, як боржником по справі двічі надсилались листи-повідомлення відповідачу із проханням закінчити виконавче провадження.

Державний виконавець постановою від 21.08.2015 року по ВП № 43430111 наклав на Управління ПФУ штраф у розмірі 680 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду в установлений державним виконавцем строк.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення Управлінням ПФУ в м.Рівне в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд першої інстанції встановив, що Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне на виконання постанови Рівненського міського суду від 11.11.2013 року по справі №569/19098/13-а, було здійснене нарахування коштів у розмірі 8 034,69 грн., проте їх не було виплачено через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Позивач стверджує, що фінансування на виплату пенсії здійснюється централізовано ПФУ згідно з потребою, інших наявних коштів, які б могли бути спрямовані відповідачем на виконання рішень суду, в управлінні ПФУ немає.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а15.

Щодо стягнення з боржника виконавчого збору колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 21.05.2014 року відкрито виконавче провадження з

виконання виконавчого документу, а саме виконавчого листа №569/19098/13-а виданого Рівненським міським судом 05.05.2014 року. Даним виконавчим документом зобов"язано Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне відновити виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, визначеному постановою Рівненського міського суду від 10.03.2011 року.

У п.2 і п.3 даної постанови, боржнику запропоновано самостійно виконати рішення в строк до 27.05.2014 року. Державним виконавцем зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, державний виконавець розпочне їх виконання у примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Оскільки у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання вимог виконавчого документу, боржником Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне вищезазначене рішення суду виконано не було, тому 21.08.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було винесено постанову по ВП №43430111 про стягнення з боржника Управління Пенсійного фонду України у м.Рівне виконавчого збору у розмірі 1 360,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що вказана ст.28 Закону не зазначає з яких причин не було виконано рішення суду, поважних чи неповажних, оскільки це немає значення. В даному випадку має значення сам факт добровільного невиконання рішення суду у встановлений строк. Стягнення судового збору є безумовним і не залежить від поважності причин добровільного невиконання рішення суду.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення судового збору були правомірними.

Щодо вимоги стосовно зобов"язання відповідача закінчити виконавче провадження колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 п.8 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішення згідно з виконавчим документом № 569/19098/13-а виданим Рівненським міським судом 05.05.2014 року в повному обсязі не виконане, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача щодо зобов'язання Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області закінчити виконавче провадження ВП № 43430111 до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, що задоволені судом.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,22-А,м.Рівне,33028

4-третій особі: ОСОБА_3 - АДРЕСА_1,33000,