Справа № 809/4393/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 809/4393/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Хоптія М.В.,

від відповідача - Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області: Григоріва В.М.,

від відповідача - Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції: Юрчака В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z"

до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції

про визнання недійсною та скасування вимоги № Ю-14461-17/У від 14.01.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z" (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі - відповідачі) про визнання недійсною та скасування вимоги № Ю-14461-14 від 14.01.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.01.2015 року ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області складено та направлено на адресу позивача податкову вимогу № Ю-14461-17/У, відповідно до якої зобов'язано ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 11 883,80 грн. Даною податковою вимогою позивача також попереджено, що у разі несплати суми боргу, вимога передається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України для стягнення в примусовому порядку. 22.04.2015 року ДПІ у м. Івано-Франківську оскаржувану вимогу для виконання направлено на адресу ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, який наклав арешт на рахунки товариства.

Вважає податкову вимогу № Ю-14461-17/У від 14.01.2015 року протиправною, просить суд її скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, щодо задоволення адміністративного позову заперечили. Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та взятий на облік як платник податків державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську і є платником податків, зборів та інших обов'язкових платежів, установлених законом.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі - Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 статті 12 Закону встановлено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Кодексу передбачено, що платники податків і зборів зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону визначено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для відповідача є календарний місяць.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону).

Згідно положень пункту 6 частини 1 статті 1 Закону, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом, вважається недоїмкою.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону, органи Державної фіскальної служби України у порядку, за формою і в строки, встановлені органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилають платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону встановлено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Судом встановлено, що 14.01.2015 року ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області складено та направлено на адресу позивача податкову вимогу № Ю-14461-17/У, відповідно до якої зобов'язано ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 11 883,80 грн. Даною податковою вимогою позивача також попереджено, що у разі несплати суми боргу, вимога з 16.03.2015 року передається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України для стягнення в примусовому порядку протягом року. (а.с. 14).

22.04.2015 року ДПІ у м. Івано-Франківську оскаржувану вимогу направила ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції.

24.04.2015 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Юрчак В.А. постановою ВП № 47345208 відкрив виконавче провадження з виконання вимоги № Ю-14461-17/У від 14.01.2015 року. (а.с. 105).

В судовому засіданні встановлено, що сума боргу 11 883,80 грн. визначена вимогою № Ю-14461-17/У від 14.01.2015 року включає в себе самостійно задекларовані ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" суми по деклараціях, а саме: № від 20.12.2013 року 935,72 грн.; № від 16.01.2014 року 995,28 грн.; № від 20.03.2014 року 995,28 грн.; № від 16.04.2014 року 995,28 грн.; № від 17.05.2014 року 995,28 грн.; № від 12.06.2014 року 995,28 грн.; № від 16.07.2014 року 995,28 грн.; № від 22.09.2014 року 995,28 грн.; № від 20.10.2014 року 995,28 грн.; № від 18.11.2014 року 995,28 грн.; № від 19.12.2014 року 995,28 грн., що підтверджується письмовими поясненнями начальника ДПІ у м. Івано-Франківську. (а.с. 83).

Як вбачається з листа ДПІ у м. Івано-Франківську № 12/12/23-02-150/10064 від 13.11.2015 року за період з 01.10.2013 року по 01.11.2015 року ТзОВ "Охоронне підприємство "Альфа-Z" допустило заборгованість по єдиному соціальному внеску в сумі 23 207,12 грн. Позивачем самостійно погашено борг по єдиному соціальному внеску на загальну суму 22 329,06 грн. (а.с. 96).

Різниця складає (23 207,12 грн. - 22 329,06 грн.) 878,06 грн. Звідси 11 883,80 грн. по вимозі, що оскаржується - мінус 878,06 грн. виходить 11 005,74 грн. погашеної позивачем недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області № Ю-14461-17/У від 14.01.2015 року в частині сплати товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронне підприємство "Альфа-Z" недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 11 005,74 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 07.03.2016 року.