Справа № 2-а/463/253/13
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 876/15599/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 02.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною відмови суб'єкта владних повноважень та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

10.10.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з адміністративним позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, в якому просили: просили визнати протиправною відмову Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради у листі від 27.08.2013р. № 2501в-2795 у наданні їм дозволу на від'єднання квартири № 6 на вул.Зеленій, 73 у м. Львові від мереж центрального опалення та влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення, зобов'язавши відповідача видати їм дозвіл на вчинення відповідних дій.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вони є власниками квартири № 6 на вул. Зеленій,73 у м. Львові. Якість послуг з централізованого опалення даного приміщення не задовольняє їх потреб, вони змушені сплачувати кошти у завищеному розмірі за фактично ненадані послуги, оскільки раніше було надано дозвіл на відключення від мережі центрального опалення власникам ряду інших квартир у будинку, зокрема розташованим на одному стояку із квартирою позивачів, у зв'язку з чим, вони були змушені були звернутися до відповідача із заявою про надання їм дозволу на відключення від системи централізованого опалення та влаштування в приміщенні системи індивідуального опалення. Проте листом відповідача від 27.08.2013р. № 2501в-2795 позивачів було повідомлено про можливість відключення від центрального опалення лише всього житлового будинку за згодою всіх власників житлових і нежитлових приміщень, які у ньому знаходяться. На думку позивача така відмова прямо суперечить ст.ст. 319,391 ЦК України, які передбачають право власника вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також вимогам Закону України «Про теплопостачання» .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що дії відповідача щодо фактичного залишення без розгляду заяви позивача про надання дозволу на відключення її квартири від централізованого опалення є правомірними і правових підстав для задоволення позову в цій частині не має.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач 21.08.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до відповідача із заявою про відключення її квартири АДРЕСА_1, від централізованого опалення.

27.08.2013 року виконавчим комітетом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради листом № 250/в-2795 повідомилено позивача про неможливість задоволення прохання позивача з даного питання та повідомлено про умови та порядок проведення відключення від централізованого опалення будинку в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх власників приміщень у житловому будинку та технічної документації (а.с.6). Фактично заява позивача про надання дозволу на відключення її квартири від централізованого опалення була залишена відповідачем без розгляду.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах, зокрема: забезпечення енергетичної безпеки держави; державного управління і регулювання відносин у сфері теплопостачання; оптимального поєднання систем централізованого, помірно-централізованого, децентралізованого та автономного теплопостачання відповідно до затверджених місцевими органами виконавчої влади схем теплопостачання з періодом перегляду п'ять років; державної підтримки та стимулювання у сфері теплопостачання; формування цінової та тарифної політики; пріоритетного розвитку застосування технології комбінованого виробництва теплової та електричної енергії (когенерації) та використання вторинних енергетичних ресурсів, нетрадиційних і поновлювальних джерел енергії; забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; взаємної відповідальності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання за якісне постачання теплової енергії та своєчасну її оплату; періодичного перегляду, удосконалення та техніко-економічної оптимізації схем теплопостачання, затверджуваних місцевими органами виконавчої влади; додержання стандартів, правил і норм усіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання; заборони обмеження енергопостачання об'єктів у сфері теплопостачання в опалювальний період нижче технологічного мінімуму споживання природного газу; створення умов для функціонування сфери теплопостачання на принципах самоокупності; сприяння розвитку конкурентних відносин на ринку теплової енергії; встановлення відповідальності суб'єктів теплопостачання за порушення законодавства у сфері теплопостачання; підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання; створення умов для впровадження енергозберігаючих технологій; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Відповідно до ст. 24 цього ж Закону споживач теплової енергії має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов'язань відповідно до договору; приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів; отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Згідно з пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

На виконання п. 25 Правил відповідно до абз. 1 п. 1.2 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 (далі - Порядок) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Порядку).

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї (п. 2.2 Порядку). Після вивчення наданих власником (власниками) документів, Комісія у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у п. .п. 2.1 та 2.2 цього Порядку (абзац перший підпункту 2.2.2 Порядку).

Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк.

Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що відключення від мереж централізованого теплопостачання допускається лише щодо житлових будинків у цілому, а не окремих їх приміщень, та з дотриманням наступних умов: наявності технічної можливості такого відключення, що повинна бути передбаченою затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення; звернення власника (власників) будинку до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП із зазначенням причини відключення, додавши копію протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення, підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення.

Зазначені умови не були виконані, а тому відмова Комісії, яка у даному випадку згідно з абзацом першим підпункту 2.2.3 Порядку мала право не розглядати заяву позивача як власника окремого приміщення, у наданні позивачеві дозволу на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення і гарячого водопостачання нежитлового приміщення є правомірною.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (ч. 2 ст. 383 Цивільного Кодексу України).

Таким чином, реалізація власником окремого приміщення своїх прав обмежується правами власників інших приміщень у багатоквартирному житлового будинку та санітарно-технічними вимогами і правилами експлуатації будинку.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд першої інстанції вірно зазначив, що така не підлягає відшкодуванню, оскільки недоведена вина відповідача, а згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявленого позову, оскільки, квартира позивача знаходиться в багатоквартирному будинку, а рішення власників всіх квартир про влаштування в будинку системи індивідуального опалення відсутнє.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 02.12.2013 року у справі № 2а/463/253/13 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 04.03.2016 року.