Справа № 201/17450/15-а (2-а/201/3/2016)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2016 р. справа № 201/17450/15-а (2-а/201/3/2016)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам КАС України матеріали апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича про оскарження постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2015 року (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, адміністративний позов Дніпропетровського обласного центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відправлений 18 листопада 2015 року) позивач Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. (далі по тексту - Головний державний виконавець ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є.) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року адміністративний позов Дніпропетровського обласного центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Головного державного виконавця Головного державного виконавця ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту - ДДВС Міністерства юстиції України) оскаржив її в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 187 КАС України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягає в наступному.

Подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 187, 189 КАС України, а саме:

- в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 187 КАС України апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі не зазначені номера засобів зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є, сторін по даній адміністративній справі, а саме: позивача Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат;

- в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України до апеляційної скарги додана копія апеляційної скарги сторонам на 4 арк. в 1 примірнику, замість «копії апеляційної скарги сторонам на 24 арк. в 1 примірнику», зазначеної апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України особисто в додатках до апеляційної скарги, що підтверджується актом, складеним працівниками Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с.48);

- в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта ДДВС Міністерства юстиції України від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою.

Відповідно до приписів статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент звернення до суду.

З 01 вересня 2015 року набув законної чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VІІІ (далі по тексту - Закон України № 484-VІІІ), згідно з яким внесено зміни до Закону України № 3674-VІ, в тому числі щодо ставок судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України № 3674-VІ визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі станом на 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом 18 листопада 2015 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті.

При цьому позивачем Дніпропетровським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, як видно із матеріалів адміністративної справи, заявлено фактично одна позовна вимога немайнового характеру, а саме: скасувати постанову ВП № 48345878 від 19.10.201 року про накладення штрафу.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VІ, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме 18 листопада 2015 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір мінімальної заробітної плати, що складає 1218 грн.

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України до суду першої інстанції подано 19 лютого 2016 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, апеляційна скарга ДДВС Міністерства юстиції України на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року відправлена 16 лютого 2016 року).

Відповідно до статті 4 Закону України № 3674-VІ, з урахуванням внесених змін, станом на дату подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, має бути сплачено судовий збір в розмірі 1339 грн. 80 коп. (1218 грн. х 110% ).

При цьому, органи Державної виконавчої служби не користуються пільгами щодо сплати судового збору.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою.

Разом з тим, апелянт ДДВС Міністерства юстиції України в своїй апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції про відстрочення апелянту ДДВС Міністерства юстиції України сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи той факт, що апелянт ДДВС Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої, відповідно до Бюджетного Кодексу України, здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

При цьому звертаю увагу апелянта ДДВС Міністерства юстиції України на тому, що вимога апеляційної скарги апелянта ДДВС Міністерства юстиції України про відстрочення апелянту ДДВС Міністерства юстиції України сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, не оформлена належним чином, як це передбачено нормами ст. ст. 88, 106 КАС України.

Розглянувши клопотання апелянта ДДВС Міністерства юстиції України про відстрочення апелянту ДДВС Міністерства юстиції України сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також вивчивши наведені у ньому підстави, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані ст. 88 КАС України.

Так, відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про важкий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, тощо).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Тобто, відповідальність за сплату судового збору органами Державної виконавчої служби держава взяла на себе. Відтак, посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність або неналежне фінансування є безпідставними.

З огляду на викладене, апелянт ДДВС Міністерства юстиції України не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

До того ж, вважаю за можливе наголосити на тому, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Посилання апелянта ДДВС Міністерства юстиції України на відсутність або неналежне фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів наявності обставин щодо обмеженого фінансування або ж несвоєчасного перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі як на підставу для відстрочення сплати судового збору.

Суддя критично оцінює клопотання апелянта ДДВС Міністерства юстиції України про відстрочення апелянту ДДВС Міністерства юстиції України сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з огляду на те, що у спірних правовідносинах апелянт ДДВС Міністерства юстиції України виступає як орган державної влади, тобто як представник держави через якого вона набуває і здійснює свої права та обов'язки. За таких умов, вказані обставини, тобто неналежне фінансування державою апелянта ДДВС Міністерства юстиції України, як свого представника у спірних правовідносинах, не можуть вважатись підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, наведені підстави для відстрочення сплати судового збору не є поважними, у зв'язку з тим, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Аналогічна правова позиція висловлена і в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 23.01.2015 року № 2.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють, як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Також, вважаю за необхідне звернути увагу апелянта ДДВС Міністерства юстиції України, що в тексті апеляційної скарги ДДВС Міністерства юстиції України на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року, зокрема а.с.52, зазначено: «У зв'язку з досить стислими строками виготовлення та подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, просимо суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Отже, апелянту ДДВС Міністерства юстиції України за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано юридичною особою необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1339 грн. 80 коп. та надати Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір апелянту ДДВС Міністерства юстиції України необхідно сплатити на зазначені реквізити:

отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області,

рахунок отримувача: 1004;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

код з ЄРДПОУ: 37989274;

банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська;

код банку отримувача (МФО): 805012;

Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд;

- як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 03 лютого 2016 року судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні ухвалено постанову.

Відповідно до журналу судового засідання від 03 лютого 2016 року, представник відповідача Головного державного виконавця ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. - Насобіна Ю.С. була присутня в цьому судовому засіданні і, відповідно, їй було роз'яснено судом порядок та строки оскарження вищезазначеної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Отже, апеляційна скарга на вищевказане рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 15 лютого 2016 року включно (день, який був першим робочим днем після 13 лютого 2016 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день).

Однак, апеляційна скарга ДДВС Міністерства юстиції України на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року до суду першої інстанції подана 16 лютого 2016 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, тобто з одноденним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Крім того, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України не заявлялось.

Більш того, відповідно до дати, проставленої апелянтом ДДВС Міністерства юстиції України на апеляційній скарзі, апеляційна скарга ДДВС Міністерства юстиції України на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року навіть виготовлена 16 лютого 2016 року, тобто, поза межами десятиденного строку, встановленого чинним законодавством України на час подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 186 КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Отже, апеляційна скарга ДДВС Міністерства юстиції України не відповідає вимогам ст. ст. 187, 189 КАС України, у зв'язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена, відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 КАС України, тобто, постановляється ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення, встановлюється строк, достатній для усунення вказаних недоліків, про що повідомляється апелянт.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ДДВС Міністерства юстиції України містить недоліки, передбачені ст. 187 КАС України, а також подана поза межами процесуального строку встановленого для подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення строку у встановленому законом порядку не ставилося, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ДДВС Міністерства юстиції України залишити без руху та повідомити про це апелянта ДДВС Міністерства юстиції України, надавши апелянту ДДВС Міністерства юстиції України строк, з урахуванням поштового перебігу, протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 108, 186, 187, 189 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2016 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича про оскарження постанови про накладення штрафу, - залишити без руху та повідомити про це апелянта Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Надати апелянту Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк, з урахуванням поштового перебігу, протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху, особа має право звернутися до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строків апеляційного оскарження або вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, а також надати Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору та привести апеляційну скаргу у відповідність вимогам ст. 187 КАС України, які зазначені в цій ухвалі судді про залишення апеляційної скарги без руху.

Якщо у встановлений суддею строк заяву про поновлення строків апеляційного оскарження не буде подано особою або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, якщо Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду не буде надано оригінал документа на підтвердження сплати судового збору та апеляційна скарга не буде приведена у відповідність вимогам ст. 187 КАС України, які зазначені в цій ухвалі судді, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений суддею строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первісного подання її до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Т.С. Прокопчук