Справа № 804/13113/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Землемір»
до Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження та просив задовольнити позовні вимоги у повному розмірі.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.
За результатами означеної перевірки складено акт від 19.06.2014р. №575/225/32861624, яким зафіксовано встановлені під час перевірки порушення позивачем приписів п.185.1 ст.185, п.186.2, п.186.3 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, та завищення податкового кредиту за грудень 2013 року на загальну суму 522000,00 грн. (т.1 а.с.24-42).
Так, відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.
Приписами п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Судом встановлено, що у зв'язку із відмовою представника ТОВ «Землемір» від отримання примірника акта перевірки від 19.06.2014р. №575/225/32861624 та його підписання фахівцями Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області складено та зареєстровано відповідний акт. При цьому акт перевірки надіслано на адресу ТОВ «Землемір» (смт Широке, вул. Леніна,90).
Як вбачається з адміністративного позову, співробітником ТОВ «Землемір» 25.06.2014р. було отримано запечатаний конверт, відправлений Криворізькою південною ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, який відкривався ним самостійно та в якому містився примірник акта перевірки від 19.06.2014р. №575/225/32861624.
Таким чином, сторонами у справі визнається, що примірник акта перевірки був отриманий позивачем 25.06.2014р. При цьому ТОВ «Землемір» правом надання на нього письмових заперечень не скористалося, хоча не було позбавлено можливості це зробити.
Доводи позивача відносно того, що акт перевірки від 19.06.2014р. №575/225/32861624 вважається не врученим, оскільки його примірник вручався не працівником УДППЗ «Укрпошта», а іншою особою, є безпідставними, оскільки, по-перше, фактично вказаний акт є отриманим позивачем, що ним не заперечується (до того ж його копія надана до позову), а по-друге, приписи Податкового кодексу України не містять вказівок стосовно обов'язку податкового органу надсилати акт або довідку про результати перевірки та податкові повідомлення-рішення із застосуванням послуг конкретної організації, зокрема УДППЗ «Укрпошта».
Також слід зазначити, що Податковим кодексом України не передбачено вручення платнику податків акту відмови від підписання та отримання акту перевірки, його копії чи копії сторінки єдиного Спеціального журналу реєстрації актів (як це зазначає позивач).
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013р. між ТОВ «Землемір», як замовником, та ТОВ «УХД-Воля», як виконавцем, було укладено договір №111/13, відповідно до якого ТОВ «УХД-Воля», як виконавець, зобов'язувалося в порядку та умовах, визначених цим договором, за завданням ТОВ «Землемір», як замовника, протягом визначеного в договорі строку надавати за плату наступні роботи (послуги): супровід технічної, проектної документації із землеустрою: збір, систематизація та обробка матеріалів геодезичних вимірювань, погодження власників (користувачів) суміжних земельних ділянок для встановлення меж земельної ділянки, вивчення наявного картографічного матеріалу, підготовка ситуаційних схем розташування земельних ділянок, обробка та систематизація документації, погодження проектів розподілу та землеустрою у відповідних інстанціях; юридично-правове забезпечення діяльності підприємства; супровід програмного забезпечення «Digitals»,обробка та перевірка обмінних файлів формату XML відповідно технічним завданням (т.1 а.с.54-55).
Згідно п.2.1 цього Договору вартість послуг визначається протоком погодження договірної ціни за виконання робіт (послуг), який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1) та в актах виконання робіт.
Відповідно до п.4.1 та п.4.2 вказаного Договору виконані роботи виконавець передає замовнику у вигляді звітів, пояснювальної записки, баз даних або рекомендацій, наданих на паперовому або електронному носії. Виконана робота приймається замовником по факту, що фіксується актом приймання-здачі виконаної роботи.
На підтвердження реальності господарських операцій за вказаним договором позивачем надано договір та додаток до нього (протоколи погодження договірної ціни на виконання робіт), акти приймання-передачі документації, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та технічні завдання, а також податкові накладні та картку рахунку 631 за грудень 2013 року-серпень 2014 року щодо часткової оплати наданих ТОВ «УХД-Воля» послуг (т.1 а.с.54-218, 239-250, т.2 а.с.1-75).
На підставі виписаних ТОВ «УХД-Воля» податкових накладних ТОВ «Землемір» віднесло до складу податкового кредиту грудня 2013 року 522000,00грн.
Разом з тим, надані документи не можуть бути належним документальним підтвердженням реальності цих господарських операцій, оскільки, по-перше, протоколи погодження договірної ціни на виконання робіт взагалі не містять складових вартості наданих послуг, а будь-якої іншої кошторисної документації позивачем не надано; по-друге, з наданих актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) неможливо встановити обсяг наданих послуг та їх фактичний зміст, зокрема, в чому полягала послуга з актуалізації обмінних файлів у форматі XML, яким чином та за якими показниками здійснювалася систематизація матеріалів топографо-геодезичної зйомки минулих років, в чому полягали послуги із надання відомостей та даних Державного земельного кадастру (в електронній формі) та які саме відомості і дані були надані тощо.
Водночас, згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» встановлено перелік обов'язкових реквізитів первинних документів, до яких, зокрема, належать відомості щодо змісту та обсягу господарської операції, одиниці виміру господарської операції тощо, які в даному випадку відсутні.
Крім того, позивачем не надано суду жодного звіту із тих, які, як зазначалося в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), складалися ТОВ «УХД-Воля», як-то звіти щодо земельних ділянок, на які поширюється обмеження використання земель чи земельний сервітут на території Зеленодольської м/р м. Зеленодольськ, с.Мала Костромка; звіт із результатами оцінки точності геодезичної зйомки на території Зеленодольської м/р м. Зеленодольськ, с.Мала Костромка; звіт про результати пост обробки «сирих» файлів топографо-геодезичної зйомки на території Зеленодольської м/р м. Зеленодольськ, с.Мала Костромка та на території Миколаївської області тощо. Хоча ці звіти були витребувані ухвалою суду від 24.09.2014р. Не надано суду і доказів надіслання таких звітів на електронну адресу позивача (відповідні скірншоти тощо).
Також позивачем не надано суду пояснювальних записок, баз даних або рекомендацій, звітів, складання яких передбачено п.4.1 та п.4.2 Договору №111/13 від 01.11.2013р.
Не надано суду і розроблених, як вказано в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), ТОВ «УХД-Воля» описів технології виконання геодезичної зйомки на території Зеленодольської м/р м. Зеленодольськ, описів технології виконання спостережень із результатами оцінки точності топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок, розташованих на території Миколаївської області, топографічних основ земель території Зеленодольської м/р м. Зеленодолсьськ, ситуаційних схем розташування земельних ділянок тощо.
Також позивачем не надано листи-погодження та акти-погодження щодо послуги з погодження власників (користувачів) суміжних земельних ділянок для встановлення меж земельних ділянок та оформлення відповідних документів і не розкрито в чому конкретно полягали послуги контрагента в даному випадку.
При цьому в наданих актах виконаних робіт та технічних завданнях не вказані кадастрові номери і розмір площ земельних ділянок щодо яких надавалися послуги та їх конкретне місце розташування.
Крім того, позивачем не надано доказів, що ТОВ «УХД-Воля» має відповідну ліцензію для здійснення робіт із землеустрою.
Натомість у ТОВ «Землемір» наявна ліцензія від 07.12.2012р. серії АЕ №190999, видана Державним агентством земельних ресурсів України безстроково (дата прийняття рішення та номер наказу про видачу ліцензії №623 від 30.11.2012р.), на проведення робіт із землеустрою.
Також слід зазначити, що згідно актів виконаних робіт послуги надавалися в Дніпропетровській та Миколаївській областях, в той час як місцезнаходженням ТОВ «УХД-Воля» є Харківська область.
Відсутність відомостей про повний зміст і обсяг господарських операцій за договором з ТОВ «УХД-Воля» в первинних документах, складених згідно цього договору, а також не надання позивачем інших документів, які б розкривали це питання, в своїй сукупності не дають можливості стверджувати, що ці господарські операції є реальними.
При цьому будь-які документи, в тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні тощо, мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Наявність податкових накладних, за відсутності інших первинних документів, які відображають реальний економічний зміст господарських операцій, підтверджують надання послуг та їх оплату, не дає платнику податків права формувати на підставі таких податкових накладних свій податковий кредит. Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність віднесення платником податків до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними в рамках таких господарських операцій, незважаючи на наявність у останнього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного податкового законодавства.
Тим більше, що приписи абз.2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України прямо забороняють платнику податків формувати показники податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності та іншими документами, пов'язаними з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на те, що ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Оскільки позивачем при подачі цього адміністративного позову, який носить майновий характер, було сплачено лише частину судового збору у розмірі 487,20грн. (т.1 а.с.2), з нього має бути стягнута решта суми судового збору у розмірі 4384,80грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Землемір» до Криворізької південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова