Справа № 802/126/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 березня 2016 р. м. Вінниця Справа № 802/126/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана Віталія Васильовича

представника позивача: ОСОБА_1

у відсутність відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі

за позовом: ОСОБА_2

до: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Київська Русь" ОСОБА_3

про: визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Київська Русь" ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

В судове засідання призначене на 4.03.2016 р. відповідач не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Разом з тим, 02.03.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/9693/13-а за конституційним поданням Верховного Суду України до Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 року №4452-VI.

Обґрунтовуючи дане клопотання відповідач зазначив, що за результатами розгляду даного подання правове регулювання суспільних відносин, повязаних із функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, в залежності від рішення Конституційного суду може змінитися.

Представник позивача в судовому засідання проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечив.

В силу частини четвертої статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення процитованої норми та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе розглянути подане клопотання за його відсутності .

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтування правової позиції позивача щодо визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Київська Русь" ОСОБА_3 засноване переважно на положеннях Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, як вказує відповідач, постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 03.07.2015 року постановлено звернутися до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, невідповідність правових актів Конституції України, порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності, перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті відповідно до статті 15 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року №422/96 (далі - ЗУ № 422/96) є підставою для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах.

Згідно з частиною другою статті 61 ЗУ № 422/96 Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

Відповідно до положень частини третьої статті 61 "Про Конституційний Суд України" в разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

В свою чергу, частина друга статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначає, що в разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним судом рішення про їх неконституційність.

Частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до пункту 4 частини шостої Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 року у справі №1-31/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, враховуючи особливість юридичних наслідків визнання неконституційним нормативно-правового акта (передовсім те, що положення закону не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність, саме з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність), суд доходить висновку, що імовірне ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо відповідності (конституційності) Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб не вплине на результат розгляду даної справи, оскільки оцінка спірним правовідносинам надається судом на підставі норми, яка на момент її застосування не визнана неконституційною.

Отже, подання Верховного Суду України до Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не перешкоджає розгляду справи.

Окрім того, слід зазначити, що обовязкова підстава для зупинення провадження у справі, що наведена у пункті 3 частини першої статті 156 КАС України, а саме, стосовно неможливості розгляду справи до вирішення іншої, що розглядається в порядку конституційного, у даному випадку не може застосовуватись, оскільки відповідачем не надано доказів про перебування такої справи в проваджені Конституційного Суду України.

Аналізуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що заявлене клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 160, 165, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду , які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна