Справа № 759/14605/15-а
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/15/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

за участю: секретаря Бандури Н.О.,

представника позивача Берези В.М.,

представника відповідача Красножон А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, третя особа: про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначені позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 05.10.2014 р. здійснити нарахування та виплату пенсії з 05.10.2014 р. Судовий збір понести за рахунок держави та поновити строк позовної давності, аргументуючи тим, що в 1986 р. він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і йому було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видано відповідне посвідчення. Він працював в зоні відчуження м.Чорнобиль з 17.05.1986 р. по 16.10.1986 р. включно, а тому на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто із зменшенням пенсійного віку на 10 років. Після звернення в жовтні 2014 р. до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, йому було відмовлено, оскільки подані документи містили розбіжності щодо факту перебування в зоні відчуження.

Зазначену відмову позивач вважає неправомірною, оскільки подані до Управління документи містили відомомсті про виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м.Чорнобиль.

У ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, згідно наданих заперечень просила у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судові засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві.

У період з 17.05.1986 р. по 16.10.1986 р. його, який на той час працював водієм 3 класу Київського АТП-12861, брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9-11).

Відповідно до наданих суду пояснень представника позивача Пальоху Б.В., після прибуття за місцем направлення, Штабом Цивільної Оборони було направлено безпосередньо для виконання робіт в м.Чорнобиль.

Згідно з Наказами № 216 від 27.09.1991 р. та №233 від 16.10.1991 р., виданих Київським АТП-13060, йому за роботу в м.Чернобиль Київської області в період з 1986 по 1987 рр. були виплачені компенсації у розмірі 210 крб. 00 коп. та 555 крб. 00 коп., згідно ст. 46 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який діяв у той час (а.с.108-115).

Крім того, після проходження медичного огляду та лікування, на підставі висновку медичної комісії, йому було надано посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 2) від 25.02.1993 р. учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС у 1986 р., видане Державною адміністрацією м.Києва (а.с. 8).

Факт участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС також підтверджуються шляховими листами від 17.05.1986 р. та від 10.08.1986 р., в яких зазначено відмітки про передачу вантажу безпосередньо в зоні Чорнобильської АЕС та квітанціями про сплату за виконання даної роботи за травень 1986 р.; за червень 1986 р.; за липень 1986 р. (а.с. 12-15).

Відповідно до ст. 9 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

У силу положень ст. 10 зазначеного Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював неменше 14 календарних днів у 1986 р. на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 15 зазначеного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Згідно з п. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 р. незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 р. по 31.12.1986 р. - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років.

Судом встановлено, що позивач 06.11.2014 р. звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У призначенні пенсії йому було відмовлено, оскільки документи, надані для призначення пенсії містили суперечливі дані щодо перебування позивача на роботі в м. Чорнобиль, про що надано 13.11.2014 р. відповідь за №1954/8-П.

Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно подати до органу Пенсійного фонду посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формаю, затверджено постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. № 122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

27.04.2014 р. ПАТ АТП-13060 позивачу була видана довідка за формою затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. № 122, де зазначено період його роботи в м. Чорнобиль (а.с. 11).

Факт перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується іншими письмовими доказами, наведеними вище, а отже він має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачі суду не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на спростування обставин, викладених позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно поданого клопотання позивачем зазначено, що лише 10.02.2015 р. він вперше та остаточно дізнався про порушення відповідачем його прав, які є предметом позову.

Із позовною заявою до суду позивач звернувся за захистом прав, свобод та інтересів 10.09.2015 р., що підтверджується відповідною відміткою суду із зазначенням реєстраційного номеру та дати отримання позову (а.с. 1). Отже, встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності у 1 місяць.

Поважність причини пропуску строку позовної давності позивач обгрунтовує тим, що є юридично необізнаною людиною, а тому декілька разів звертався до суду, з моменту як йому було відмовлено відповідачем, в порядку ЦПК України, лише після залишень позовних заяв без розгляду зрозумів, що з зазначеними позовними вимогами необхідно звертатись до суду в порядку КАС України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем був пропущений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з поважних причин та підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, оцінюючии всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 94 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 46, 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. ст. 2, 6-10, 17, 41, 71, 94, 102, 104, 105, 121, 158-162, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, третя особа: про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Поновити строк позовної давності.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 05.10.2014 р.

Здійснити нарахування та виплату пенсії з 05.10.2014 р.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва в десятиденний строк з дня її проголошення або в порядку ч. 3 ст.160 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: