Справа № 2а-10827/11/1370
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2016 р. м. Київ К/800/25126/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Інспекція)

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015

у справі № 2а-10827/11/1370 (876/8273/14)

за позовом Інспекції

до ОСОБА_1,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про стягнення з ОСОБА_1 32060 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 позов задоволено з посиланням на факт несплати відповідачем необхідної суми податку при першій реєстрації транспортного засобу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 назване рішення суду першої інстанції скасовано; у позові відмовлено. Постанову мотивовано посиланням на факт визнання ОСОБА_1 потерпілою у кримінальній справі № 181-0311внаслідок реєстрації на її ім'я службовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області транспортного засобу без сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду зі спору.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги виходячи з такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки MAN 8/155 (державний номер НОМЕР_1), 2001 року випуску - без сплати необхідної суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, у зв'язку з чим на час вирішення спору у ОСОБА_1 утворився податковий борг в сумі 32060 грн. з цього податку.

Наведена правова позиція податкового органу мотивована посиланням на частину першу статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами п'ятою, шостою статті 6 названого Закону сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. За транспортні засоби, придбані протягом року, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні цього позову, суд апеляційної інстанції послався на наявність у відповідача статусу потерпілого у кримінальній справі № 181-0311 згідно з постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області від 06.12.2011 та зазначив, що ОСОБА_1 категорично заперечує свою причетність до реєстрації спірного транспортного засобу. У той же час суд першої інстанції з цього приводу зауважив, що у вироку Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2013 у кримінальній справі № 1/463/51/13 по обвинуваченню ОСОБА_2 відповідач не фігурує як потерпіла від злочину, передбаченого частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість), а тому, за висновком суду, вказана обставина не може слугувати підставою для звільнення відповідача від податкового обов'язку.

Слід зазначити, що, дійсно, у разі встановлення відсутності акта приватної волі у ОСОБА_1 щодо проведення реєстрації транспортного засобу, тобто реєстрації спірного автомобіля на відповідача без її відома, юридичний факт реєстрації, з яким закон пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку, є таким, що не настав; у такому разі покладення на платника податкового тягаря є неприпустимим.

Втім у даному випадку зі змісту постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області від 06.12.2011 не вбачається обставин, які виключають обов'язок відповідача зі сплати розглядуваного податку. Адже у вказані постанові йдеться про реєстрацію службовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області транспортного засобу на ОСОБА_1 без сплати податку з власників транспортних засобів, однак не встановлено обставин, які підтверджують проведення відповідної реєстрації без волевиявлення (без відома) ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 49 Кримінально-процесуального кодексу України (у редакції, що діяла на час винесення названої постанови) потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Втім у постанові від 06.12.2011 завданою відповідачеві шкодою визнано подання Інспекцією даного позову про стягнення з ОСОБА_1 спірної суми податку; тобто за відсутності відповідного стягнення відсутня й відповідна шкода.

Слід також зазначити, що постанова слідчого не є обов'язковою для адміністративного суду, а належить до кола доказів, які підлягають оцінці у сукупності та взаємозв'язку за правилами статті 86 КАС.

Власне ж самі по собі заперечення ОСОБА_1 щодо здійснення нею реєстрації спірного автомобіля не є беззаперечним доказом непричетності відповідача до такої реєстрації, позаяк відповідні пояснення можуть бути надані відповідачем з метою уникнення відповідальності за можливі порушення податкового законодавства.

У даному разі незрозумілими є й посилання суду першої інстанції на вирок від 13.11.2013 у кримінальній справі № 1/463/51/13, позаяк ОСОБА_1 взагалі не фігурує учасником кримінального процесу в цій справі; зі змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається зв'язок між обставинами, установленими у цьому вироку, з обставинами даного спору (як-от, факт реєстрації транспортного засобу на ОСОБА_1 ОСОБА_2, засудженим за вказаним вироком). До того ж, власне недбалість службової особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області, яка полягає у неналежній перевірці факту сплати податку при першій реєстрації транспортного засобу, не може розглядатися як обставина, що виключає податковий обов'язок платника.

З огляду на принцип офіційного з'ясування обставин даної справи, проголошений у статті 11 КАС, для правильного вирішення цього спору судам слід було безпосередньо встановити обставини щодо реєстрації транспортного засобу - автомобіля марки MAN 8/155 (державний номер НОМЕР_1), 2001 року випуску - на ОСОБА_1, як-от: хто саме подавав документи для реєстрації цього автомобіля, хто здійснював безпосередню реєстрацію, хто фактично використовував цей автомобіль (здійснював його відчуження), із викликом у судове засідання та допитом як свідків відповідних осіб, витребуванням та дослідженням необхідних документів тощо.

Таким чином, оскільки вирішення цього спору потребує установлення додаткових обставин, тоді як відповідно до частини першої статті 220 КАС касаційна інстанція позбавлена права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, ухвалені у справі судові акти підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд для усунення зазначених процесуальних недоліків.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2014 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 у справі № 2а-10827/11/1370 (876/8273/14) скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько