Справа № 822/82/16
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/82/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:позивача: ОСОБА_3, представника відповідача: Гринишина А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Хмельницької області про скасування наказу про звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Прокуратури Хмельницької області, в якому просить:

- скасувати наказ прокурора Хмельницької області №1749к від 24.12.2015 року про його звільнення з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури;

- зобов'язати Прокуратуру Хмельницької області поновити його на посаді прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області;

- зобов'язати відповідача зарахувати час вимушеного прогулу до стажу роботи ОСОБА_3 в органах прокуратури Хмельницької області;

- зобов'язати відповідача виплатити йому середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що наказом керівника Хмельницької місцевої прокуратури №1 від 15.12.2015 року його призначено на посаду начальника Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області.

24.12.2015 року звернувся до прокурора Хмельницької області із письмовою заявою про звільнення його з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області за власним бажанням, у зв'язку із сімейними обставинами, а саме проблемним проходженням вагітності своєї дружини, та необхідністю посиленого догляду за своїм малолітнім сином, які проживають у місті Хмельницькому, що в свою чергу унеможливлювало належне виконання ним службових обов'язків в іншій місцевості.

Вказує, що 24.12.2015 року на підставі заяви, його було звільнено з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області, за власним бажанням, про що відповідачем винесено наказ №1749к від 24.12.2015 року, із яким він був ознайомлений.

Зазначає, що порадившись з дружиною прийшов до висновку, що його рішення про написання заяви про звільнення було гарячкуватим, передчасним та необдуманим.

В подальшому 24.12.2015 року та 30.12.2015 року звертався до відповідача із листами про скасування наказу №1749к від 24.12.2015 року про його звільнення з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області, та призначення його на посаду прокурора Хмельницької місцевої прокуратури за місцем проживання в м. Хмельницькому.

У відповідь на звернення ОСОБА_3 відповідачем повідомлено, що підстав для скасування наказу прокурора області №1749к від 24.12.2015 року про його звільнення з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури не вбачається.

Наказ прокурора Хмельницької області №1749к від 24.12.2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури, та не поновлення його на роботі вважає незаконними та такими, що порушують його трудові та конституційні права, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду заперечення, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 24 грудня 2015 року, відповідно до наказу Прокуратури Хмельницької області №1749к, ОСОБА_3, юриста 3 класу, звільнено з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури за власним бажанням (п.7 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру"). Підстава: заява ОСОБА_3.

24 та 30 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із листами (вх. №№11-843, 11-35016) про скасування наказу №1749к від 24.12.2015 року про його звільнення з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області, та призначення його наказом на посаду прокурора Хмельницької місцевої прокуратури за місцем проживання в м. Хмельницькому.

На вказані звернення позивача, відповідачем 14.01.2016 року та 18.01.2016 року надано відповіді оформлені листами, у яких вказано, що згідно поданих заяв від 24.12.2015 року Хмельницьким місцевим прокурором ОСОБА_3 звільнено з посади начальника Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури і прокурором області - з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури та органів прокуратури за власним бажанням. Підстав для скасування наказу прокурора області №1749к від 24.12.2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури не вбачається. Направлення вказаних відповідей позивачу підтверджується копіями реєстрів відправки поштової кореспонденції.

02 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з листом вх. №11-2308, в якому просив за наявності вакантних місць в органах прокуратури Хмельницької області, розглянути його кандидатуру при проведенні відповідних призначень на роботу.

На звернення позивача від 02 лютого 2016 року, відповідачем 11 лютого 2016 року надано лист, в якому вказано, що добір кандидатів на посади прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах в порядку визначеному статтями 28 - 35 Закону України "Про прокуратуру". Результати проходження тестування на заняття посади прокурора Хмельницької місцевої прокуратури враховано при призначені ОСОБА_3 на посаду прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області. Зазначено, що відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру", для заняття посади прокурора місцевої прокуратури необхідно надати відповідні заяву та документи після оголошення конкурсу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Правові засади організації і діяльності органів прокуратури України, статус прокурорів, система та структура органів прокуратури України, в т.ч. порядок зайняття посади прокурора та звільнення з цієї посади, визначається Законом України "Про прокуратуру".

Відповідно до п.7 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру", прокурор звільняється з посади у разі подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

В силу ст.58 Закону України "Про прокуратуру", прокурор незалежно від мотивів має право подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням у будь-який час свого перебування на посаді. Заява про звільнення з посади за власним бажанням подається особі, уповноваженій цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора. Прокурор продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, підставою для винесення відповідачем наказу №1749к від 24.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області була заява позивача, згідно якої він просить звільнити його з посади прокурора Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури за власним бажанням з 24 грудня 2015 року, у зв'язку з сімейними обставинами.

Судом взято до уваги, що з наказом про звільнення №1749к від 24.12.2015 року ОСОБА_3 був ознайомлений 24.12.2015 року, про що свідчить підпис на наказі. В момент ознайомлення з наказом жодних заперечень чи зауважень від позивача не надходило.

В подальшому позивач оформив та здав відповідачу обхідний лист без зауважень.

Суд, критично ставиться щодо посилання позивача на ст.38 Кодексу законів про працю України, оскільки заява позивача про звільнення за власним бажанням і наказ відповідача №1749к, датовані 24.12.2015 року. Тобто між сторонами відбулась домовленість про час звільнення.

Крім того, доводи позивача щодо його незаконного звільнення є неприйнятними, з огляду на те, що звільнення відбулося з його власної ініціативи за домовленністю сторін.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється у строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Таким чином, основними умовами угоди про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП, щодо яких сторони трудового договору повинні дійти згоди, є підстава припинення угоди сторін та строк, з якого договір припиняється.

Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем було досягнута згода з основних умов угоди про припинення трудового договору, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в позові.

Нормами частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено, а позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, які б могли бути законною підставою для їх задоволення, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_3 до Прокуратури Хмельницької області про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 березня 2016 року о 11 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер