Справа № 805/4374/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року справа №805/4374/15-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Сіваченка І.В. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 805/4374/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Азавзагальмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління державної фіскальної служби про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Азовзагальмаш» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги від 17 липня 2015 року № Ю-53-11 про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 34 307 610,21 грн.; зобов'язання Спеціалізованої ДПІ з ОВП у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ ДФС здійснити корегування відомостей в картці особового рахунку ПАТ «Азовзагальмаш» шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності у ПАТ «Азовзагальмаш» недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахованих за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.(а.с.3-5)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.(а.с.57-59)

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те що, оскільки на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 2 вересня 2014 року у ПАТ «Азовзагальмаш» з 14 квітня 2014 року відсутній обов'язок щодо сплати єдиного внеску, відповідно у ПАТ «Азовзагальмаш» відсутній податковий борг зі сплати єдиного внеску, то податкова вимога від 17 липня 2015 року №Ю-53-11 підлягає скасуванню як така, що на сьогодні суперечить зазначеному Закону.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що підприємством в порядку п.п.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» подана заява щодо звільнення її від виконання своїх обов'язків стосовно сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції та визнання безнадійною та списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України податкового боргу недоїмки, що виникла у ПАТ «Азовзагальмаш» з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. (а.с.69-70, 141 - 142, 150-152)

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами п.1 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги із доповненнями, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,що Публічне акціонерне товариство «Азовзагальмаш» () є юридичною особою, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ №407164, який здійснює свої повноваження відповідно до статуту. (а.с. 11-13)

Позивачем до податкового органу надана заява в порядку п.п. 8 п. 4.ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 523/861 від 16 квітня 2015 року про звільнення підприємства на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; не застосування у зазначений період до підприємства штрафних та фінансових санкцій; визнання недоїмки, що виникла з 14 квітня 2014 року безнадійною та списання її в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. (а.с. 10)

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ ДФС стосовно ПАТ «Азовзагальмаш» винесено вимогу №Ю-53-11 від 17 липня 2015 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 34307610,21грн. (а.с. 6)

Не погодившись з прийнятим рішенням підприємство подало скаргу № 523/829 від 30 липня 2015 року до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, в якій просило скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-11 зі сплати єдиного внеску в сумі 34307610,21грн.

За результатами розгляду скарги Міжрегіональним головним управлінням ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників прийнято рішення № 20504/10/28-10-10-4-33 від 20 серпня 2015 року, відповідно до якого вимога Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ ДФС від 17 липня 2015 року № Ю-53-11 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску залишена без змін, скарга Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» - без задоволення.

Матеріалами справи підтверджено та не є спірним між сторонами, що позивачем не здійснювалася сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у період з серпня 2014 року по липень 2015 року на загальну суму 34307610,21грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності винесення податковим органом вимоги щодо сплати суми недоїмки зі сплати єдиного внеску із урахуванням того, що підприємством 16 квітня 2015 року подана заява в порядку п.п. 8 п.4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» про звільнення його від сплати єдиного внеску у період з 14.04.2014 року до закінчення АТО.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон України №2464), Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон України №1669), Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577 та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За приписами пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Проте, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 цього Закону внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Тобто, для застосування положень Законів № 1669 та № 2464 необхідно дотримуватися двох чинників одночасно: періоду дії законів та території, визначеної переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду, то Закон №1669 продовжує свою дію в часі, оскільки Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/201 виданий 14 квітня 2014 року, а Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не видавався.

Щодо визначення території, то пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669 передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Маріуполь (п/п 20 п. 1).

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

Позивач вважає, що є суб'єктом правовідносин, для врегулювання яких необхідно застосувати розпорядження КМУ, оскільки внаслідок його прийняття у нього виникає можливість застосувати п. 9 3 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону.

Преамбулою Закону № 1669 встановлено, що цей закон прийнятий з метою забезпечення підтримки в тому числі суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Згідно із ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Зі змісту статті 101 Податкового кодексу України та положень Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577 вбачається, що документом - підставою для прийняття керівником (заступником керівника) контролюючого органу рішення про списання безнадійного боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), є відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до статті 101 Податкового кодексу України.

Під терміном «безнадійний» розуміється: зокрема, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.п. 101.2.4 п.101.2 ст. 101 ПК України).

Відповідно до п. 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року № 577 (далі - Порядок № 577), під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти: зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується: Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Пунктом 4.1 Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Таким чином, оскільки позивач звертаючись 16 квітня 2015 року до податкового органу з заявою про звільнення його від виконання обов'язків по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції не надав документа, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), а саме - сертифікат Торгово-промислової палати України, що передбачено ст. 10 Закону № 1669 колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, а винесення податковим органом спірної вимоги є обґрунтованим та в межах закону.

Щодо посилання апелянта на існуючу практику Вищого господарського суду України (постанова від 21 липня 2015 року №908/3727/14), то колегія суддів зауважує, що зазначене судове рішення прийнято з приводу інших спірних правовідносин, ніж виникли у цій справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, зроблені судом висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, правильно встановлені обставини, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 805/4374/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі № 805/4374/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко