Справа № 821/3845/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3845/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Котруци Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання нечинними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій, -

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби про визнання нечинними та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.05.2010р. № 002353171/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 18706,00 грн. в тому числі основний платіж у сумі 4616,00 грн. штрафні санкції 14090, 00 грн. та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 14.05.2010р. № у сумі 1814500,0 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що штрафні санкції до ФОП ОСОБА_3 застосовані неправомірно, оскільки, на думку позивача, кошти, внесені ним на розрахунковий рахунок, як "внески на здійснення підприємницької діяльності" є безготівковими коштами і не підлягають відображенню в КОРО. Позивач зазначає, що штрафні санкції нараховані неправомірно з порушенням строків передбачених ст. 250 Господарського Кодексу. Щодо порушення позивачем норм Закону України "Про податок на додану вартість" зазначила, що виручка, на яку нараховані зобов'язання по сплаті ПДВ, є виручкою з минулих періодів, на яку були нараховані податкові зобов'язання, але яка здана в банк пізніше, що не взято до уваги під час перевірки. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 19 січня 2016 року замінено неналежного відповідача - Чаплинську міжрайонну державну податкову інспекцію Херсонської області Державної податкової служби на належного - Скадовську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ).

Представник відповідача проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що за результатами перевірки ФОП ОСОБА_3 складено акт від 28.04.2010 р., в якому встановлено порушення п.2.6. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" - позивачем не проведено обліку готівки в книзі обліку доходів і витрат, та порушення п. 3.1 ст. 3 Закону "Про податок на додану вартість", - занижено об'єкт оподаткування, тому податковий орган правомірно донарахував суму податкових зобов'язань та застосувала штрафні санкції.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець 24.09.2003р. Чаплинською районною державною адміністрацією Херсонської області, є платником ПДВ у відповідності до свідоцтва від 09.01.2004р. № 82504021 виданого Чаплинською МДПІ.

28.04.2010р. посадовими особами Чаплинської МДПІ проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року.

За результатами перевірки складено акт від 28.04.2010 року № 74/17009/НОМЕР_2, в якому встановлено порушення пункту 1.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затверджено постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 2005 року № 40/10320) (далі - Положення № 637 ), а саме: непроведення підприємцем обліку готівки в книзі обліку доходів і витрат в сумі 362900,00 грн., в т ч. внески на розвиток підприємницької діяльності в сумі 181860,00 грн. та виручка від реалізації в сумі 181040,00 грн., а також встановлено порушення п.3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (далі - Закон № 168/97-ВР), а саме: занижено податкові зобов'язання з ПДВ з поставки товарів та послуг в сумі 28180,0 грн., в результаті чого зменшено залишок від'ємного значення задекларованого платником в сумі 23564,00 грн.

На підставі акту перевірки прийняті рішення від 14.05.2010 року № на суму 1814500,0 грн. та № /0 на суму 18706,0 грн.

Рішенням від 14.05.2010 року № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1814500,0 грн. за неоприбуткування готівкових коштів.

Перевіркою встановлено, розбіжності при порівнянні даних книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_3 з даними у виписках банку про надходження коштів на розрахунковий рахунок платника в сумі 362900,00 грн. в тому числі внески на розвиток підприємницької діяльності в сумі 181860,00 грн. та виручка від реалізації в сумі 181040,00 грн., яка не відображена в книзі обліку доходів і витрат.

Зазначені кошти в сумі 362900,00 грн. в КОРО не оприбутковані.

Під час розгляду справи позивачем надано оригінал книги обліку доходів і витрат, яка ведеться ФОП ОСОБА_3 Під час огляду даної книги судом встановлено, що в ній відображені всі суми, які зазначені в акті перевірки як не оприбутковані. У графі "сума виручки (доходу)" за перевіряємий період з 01.01.2007р по 31.12.2009р., відображені всі суми виручки.

Згідно з позицією відповідача, під час проведення перевірки, на підставі висновків якої до позивача застосовані штрафні санкції, ревізором була досліджена книга обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_3, але вона суттєво відрізняється від книги наданої позивачем під час судового розгляду, тому є підставив стверджувати, що записи внесені до даної книги позивачем після проведення перевірки та проведено заміну аркушів книги.

В справі призначено судову експертизу документа "Книги обліку доходів та витрат фізичної особи - підприємця ОСОБА_3" на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи виконані рукописні записи у книзі обліку доходів і витрат, які датуються 2007 - 2010 роками протягом даного періоду, або були виконані протягом короткого часу, якого саме та коли?

2. Чи виконані рукописні записи у книзі обліку доходів і витрат до 12.04.2010р., чи пізніше, після 28.04.2010р.

3. Чи виконані рукописні записи у книзі обліку доходів і витрат одним письмовим приладом , а також одним видом барвника?

4. Чи мало місце переклеювання аркуша паперу з відбитком печатки Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції на зворотну сторону нової обкладинки?

На підставі висновку Київського науково-дослідному інституту судових експертиз № 10076/11-34 за результатами проведення судової експертизи КОРО ФОП ОСОБА_3 встановлено, що у книзі обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_3 наявні рукописні записи щодо джерел надходження коштів, які виконані на двадцяти шести сторінках, рукописно позначених № № 8-33, пастою кулькової ручки однієї рецептури (одного якісного складу) у близький проміжок часу - пізніше січня 2010 року, а саме: записи: "Внесено виручку на рахунок", датовані 09.01.2007р., 31.08.2007, 22.06.2009, 16.12.2009; записи: "Отримано на рахунок кошти у вигляді внесків на розвиток підприємства від гр. ОСОБА_4 згідно договору позики від 11.02.2008р.", датовані 11.02.2008, 25.02.2008; записи: "Отримано на рахунок кошти у вигляді внесків на розвиток підприємства від гр. ОСОБА_4 згідно договору позики від 18.03.2008р.", датовані 18.03.2008р., 22.04.2008.

У цій же книзі наявні рукописні записи щодо джерел надходження коштів, які виконані на двадцяти шести сторінках, рукописно позначених № № 8-33, пастою кулькової ручки однієї рецептури (одного якісного складу) у близький проміжок часу, найвірогідніше - пізніше січня 2010 року, а саме: записи: "Внесено виручку на рахунок", датовані 14.03.2007, 10.04.2007, 12.12.2008, 22.01.2009, 01.06.2009, 28.08.2009, 04.09.2009, 07.12.2009. У книзі обліку доходів та витрат ПП ОСОБА_3 рукописні записи виконані з використанням не менше чотирьох видів паст кулькових ручок.

За висновком експерта позивачем в період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р. несвоєчасно відображено в КОРО надходження коштів. Всі записи зроблені після проведення перевірки.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Щодо рішення від 14.05.2010 № про застосування штрафних санкцій суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

При цьому, штрафні санкції, визначені Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», є адміністративно-господарськими санкціями, а тому строки та порядок їх застосування регулюються Господарським кодексом України.

Перевіркою встановлено розбіжності при порівнянні даних книги обліку доходів і витрат позивача з даними у виписках банку про надходження коштів на розрахунковий рахунок платника в сумі 362900,00грн., в тому числі внески на розвиток підприємницької діяльності в сумі 181860,00грн. та виручка від реалізації в сумі 181040,00грн., яка не відображена в книзі обліку доходів і витрат.

В матеріалах справи знаходиться додаток до акту планової виїзної документальної перевірки від 28 квітня 2010 року №74/17009/НОМЕР_2 (т.2 а.с. 208), згідно якого:

- в період з 09.01.2007 року по 15.03.2007 року на розрахунковий рахунок внесено 29110,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 06.04.2007 року по 11.05.2007 року на розрахунковий рахунок внесено 6770,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 03.07.2007 року по 31.08.2007 року на розрахунковий рахунок внесено 23320,00 грн. виручки від реалізації;

- 21.03.2008 року на розрахунковий рахунок внесено 2600,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 11.04.2008 року по 23.06.2008 року на розрахунковий рахунок внесено 29490,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 10.07.2008 року по 29.09.2008 року на розрахунковий рахунок внесено 32735,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 06.10.2008 року по 16.12.2008 року на розрахунковий рахунок внесено 62090,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 06.01.2009 року по 18.03.2009 року на розрахунковий рахунок внесено 77670,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 11.08.2009 року по 30.09.2009 року на розрахунковий рахунок внесено 31640,00 грн. виручки від реалізації;

- в період з 05.10.2009 року по 31.12.2009 року на розрахунковий рахунок внесено 31985,00 грн. виручки від реалізації.

Всього за даними розрахунку в період з 03.07.2007 по 31.12.2009 року позивач вніс на розрахунковий рахунок 327410,00 грн. виручки від реалізації та в період з 20.11.2007 по 22.04.2008 року вніс 181860 грн. внесків на розвиток підприємницької діяльності, що в сукупності становить суму 509270 грн.

Відповідач вважає, що позивач порушив п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, не оприбуткувавши в касі готівкові кошти в розмірі 362900,00 грн. в день їх надходження, в наслідок чого рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 14 травня 2010 року № до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 1814500 грн.

З цього приводу суд звертає увагу відповідача, що штрафні (фінансові) санкції, встановлені законодавчими актами не з питань оподаткування, за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціями, які за визначенням частини першої статті 238 Господарського кодексу України можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності як заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків.

З огляду на це такі санкції органами державної податкової служби можуть застосовуватись до суб'єктів господарювання протягом строків, визначених статтею 250 зазначеного Кодексу для застосування адміністративно-господарських санкцій, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

У той же час застосування санкцій за порушення законів, які не є законами з питань оподаткування, повинно здійснюватися податковим органом шляхом прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яке складається за формою "С" згідно з додатком 8 до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року N 253.

При цьому ухвалення рішення за формою "С" повинно відбутися протягом строків, установлених статтею 250 Господарського кодексу України.

Аналогічний правовий висновок щодо дотримання строків визначених ст.250 ГК України при застосуванні штрафних санкцій податковим органом викладено в постанові Верховного суду України від №21-557во09 від 23 червня 2009 року.

Наведене дає підстави для висновку, що під застосування штрафних (фінансових) санкцій рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 14 травня 2010 року № підпадають лише ті порушення правил господарської діяльності, які виникли після 13 травня 2009 року. Таким чином податковий орган мав змогу здійснити перевірку з питань оприбуткування щодо готівкових коштів зарахованих на розрахунковий рахунок в 4 кварталі 2009 року (т.1 а.с. 19, аркуш акта перевірки 14) в розмірі 16403 грн. проте в цей строк не потрапляє внески на розвиток підприємницької діяльності в розмірі 181860,00 грн. за період з 20.11.2007 по 22.04.2008 року.

Втім необхідною передумовою застосування положень статті 250 Господарського кодексу України до спірних правовідносин є достовірне встановлення факту порушення суб'єктом господарювання правил здійснення господарської діяльності.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що внески на розвиток підприємницької діяльності в розмірі 181860,00 грн. за період з 20.11.2007 по 22.04.2008 року не є готівковими коштами та не підпадають під дію п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, з таких підстав.

20 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір процентної позики (т.1 а.с. 68-69) предметом якого є грошові кошти в розмірі 85000,00 грн., а позика надається в безготівковій формі шляхом переказу позикодавцем необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника. Згідно з випискою з банківського рахунку (т.1 а.с.67) позивача за 20 листопада 2007 року на розрахунковий рахунок переведено 85000 грн. внесків на розвиток підприємницької діяльності.

18 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір процентної позики (т.1 а.с. 74-75) предметом якого є грошові кошти в розмірі 49000,00 грн., а позика надається в безготівковій формі шляхом переказу позикодавцем необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника. Згідно з випискою з банківського рахунку (т.1 а.с.76,77) позивача за 18 березня 2008 року на розрахунковий рахунок переведено 1000 грн. внесків на розвиток підприємницької діяльності та за 22 квітня 2008 року перераховано 48000 грн. відповідно.

11 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір процентної позики (т.1 а.с. 78-79) предметом якого є грошові кошти в розмірі 48863,00 грн., а позика надається в безготівковій формі шляхом переказу позикодавцем необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника. Згідно з випискою з банківського рахунку (т.1 а.с.80-84) позивача 18 лютого 2008 року на розрахунковий рахунок переведено 25000 грн. внесків на розвиток підприємницької діяльності; 19 лютого 2008 року перераховано 4300 грн.; 25 лютого 2008 року перераховано 930 грн.; 13 лютого 2008 року перераховано 4630 грн.; 11 лютого 2008 року перераховано 13000 грн.

Оскільки грошові кошти надавались в безготівковій формі та перераховувались на розрахунковий рахунок позивача, відсутні підстави для їх оприбуткування та застосування вимог абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Враховуючи вищевикладене спірне рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 14 травня 2010 року № на суму 1814500 грн. прийняте без дотримання вимог ст.250 ГК України, а штрафні санкції відповідно до вимог абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовані ним без врахування фактичних обставин справі, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.05.2010 №/0, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 18706,00грн., колегія суддів звертає увагу на наступне.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2007 по 31.12.2009 на основі розбіжностей між задекларованими позивачем даними та даними банківських виписок встановлено заниження податкового зобов'язання на суму 28180,00грн.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

В акті перевірки відповідач зазначає (т.1 а.с. 25-26, арк. акта перевірки 20-21), що за даними перевірки, згідно наданих для перевірки виписок банку установлено отримання коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_3 в 2007 році 215715,00 грн. (в т.ч. ПДВ 35953 грн.), в 2008 році 386027,00 грн. (в т.ч. ПДВ 64338 грн.), в 1 кварталі 2009 року 117559,00 грн. (в т.ч. ПДВ 19593 грн.), в 4 кварталі 2009 року 10332 грн. (в т.ч. ПДВ 17389 грн.). Однак в додатку до акту перевірки (т.2 а.с. 208) наведено суми по випискам з банку по періодам за 2007-2009 роки, які відрізняються від вищенаведених, наприклад надходження виручки за 2008 рік становить 129275 грн. та надходження внесків становить 88860 грн., що сукупно дає 218135 грн.; в 2007 році за даними розрахунку надійшло 144200 грн., враховуючи внески в розмірі 85000 грн., однак сума операцій за 2007 рік становить 215715,00 грн. ОДПІ не спростувала, що сума внесків на розвиток підприємницької діяльності врахована при визначенні суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період 2007-2008 роки.

Окремо суд звертає увагу, що з акту перевірки та наданих письмових заперечень не можливо встановити на підставі яких саме операцій зроблено висновок про заниження податкових зобов'язань з ПДВ, не можливо встановити суми такого податку по кожній окремій операції, обсяг виручки від реалізації товарів в розмірі 1016904 грн. (т.1 а.с. 49) не відповідає обсягу виручки 1196432 грн. (т.1 а.с. 50) на суму 179528 грн.

За таких обставин суд зазначає, що спірне податкове повідомлення - рішення визначено на підставі інших сум обсягів виручки від реалізації товарів ніж зазначені в додатках до акту перевірки; відсутній перелік операцій які вплинули на нарахування ПДВ з зазначенням дати операції, змісту та суми операцій; натомість вищевикладені обставини суд сприймає як докази невідповідності податкового повідомлення-рішення вимогам спеціального законодавства.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати правомірну частину податкового повідомлення-рішення, а тому податкове повідомлення-рішення від 14.05.2010 р. № /0 підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Судом враховується, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 14 травня 2010 року № на суму 1814500 грн. прийняте без дотримання вимог ст.250 ГК України, а штрафні санкції відповідно до вимог абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовані ним без врахування фактичних обставин справі; не надання сторонами доказів, з яких можливо встановити перелік операцій які вплинули на нарахування ПДВ з зазначенням дати операції, змісту та суми операцій; розбіжності між обсягами виручки від реалізації товарів на суму 179528 грн.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 01 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання нечинними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.05.2010 р. № , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1814500,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.05.2010 р. № /0, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 18706 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 04 березня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.13