Справа № 2а-2/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року м.Кузнецовськ

о 17 годині 10 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Корнійчук Ю.М.,

- представника позивача - ОСОБА_1,

- представника відповідача - ОСОБА_2Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсій та їх виплату, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2009 року ОСОБА_3 подав позов до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача провести йому з 29 вересня 2008 року відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі, передбаченому ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; та зобов'язати відповідача здійснити відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату збільшення пенсії на 1% заробітку. Такі вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаний інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, та має стаж роботи понад 25 років. Згідно доводів позивача на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому призначено державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких, на його думку, не відповідає розмірам, встановленим ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В позовній заяві ОСОБА_3 також зазначає про невиконання відповідачем вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при нарахуванні та виплаті пенсії щодо збільшення її розміру. З наведених підстав позивач просить суд задоволити його вимоги.

В подальшому представник позивача- Воробей Я.І. уточнила позовні вимоги ОСОБА_3С, подавши в суд 26 серпня 2009 року відповідну письмову заяву. Зокрема, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить суд зобов'язати відповідача провести позивачу з 29 вересня 2008 року по даний час відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі, передбаченому ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; та зобов'язати відповідача здійснити позивачу з 12 травня 2009 року по даний час відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок і виплату збільшення пенсії на 1% заробітку.

Згідно з заявою ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог від 04 червня 2010 року позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,) та у нарахуванні збільшення пенсії, виходячи з розмірів встановлених ст.50, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача здійснити йому з 29 вересня 2008 року до 25 лютого 2010 року перерахунок і виплату пенсії по інвалідності (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду третьої групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, - в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб; зобов'язати відповідача здійснити йому, починаючи з 26 лютого 2010 року, перерахунок і виплату пенсії по інвалідності (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, - в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком і 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб; та зобов'язати відповідача здійснити відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахування і виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років стажу.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи. В заяві від 04 червня 2010 року позивач зазначив, що заявлені до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вимоги про визнання дій протиправними, перерахунок пенсій та їх виплату він підтримує повністю з врахуванням уточнень станом на 04 червня 2010 року і просить розглянути справу за його відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим здійснення судового розгляду вказаної адміністративної справи у відсутності позивача з участю його представника на підставі наявних у ній доказів.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_3 з врахуванням їх уточнень станом на 04 червня 2010 року та просила суд задоволити вказаний адміністративний позов. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказала про наявність у ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інвалідності третьої групи - з 29 вересня 2008 року, інвалідності другої групи - з 26 лютого 2010 року за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, та стажу роботи понад 25 років, що є підставами для нарахування і виплати пенсії (державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,) та збільшення пенсії у розмірах, встановлених ст.50, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ОСОБА_1 просила суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області виконати вимоги ст.50, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки на письмові звернення ОСОБА_3 щодо проведення перерахунку і виплати його пенсії відповідач не реагує.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю не визнав позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, перерахунок пенсій та їх виплату. Під час розгляду справи ОСОБА_2 зазначив про безпідставність вказаного позову ОСОБА_3 і просив суд відмовити в його задоволенні. Згідно доводів представника відповідача дії управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, що оскаржуються позивачем, є правомірними. Заперечуючи проти вимог ОСОБА_3С, представник відповідача покликався на ч.5 ст.54, ст.ст.63, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 і від 16 липня 2008 року №654 та зазначав про неможливість застосування в даному випадку мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в силу дії ч.З ст.28 цього ж Закону. Окрім цього, згідно доводів ОСОБА_2 ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку не застосовується, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків.

Із письмових заперечень управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, які підтримав у судовому засіданні його представник ОСОБА_2, слідує, що з 29 вересня 2008 року ОСОБА_3 як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, одержує державну пенсію і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену на підставі ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду третьої групи, інвалідність якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно цих письмових заперечень відповідача розмір державної пенсії позивача обчислений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 і від 16 липня 2008 року №654 і становить: з 29 вересня 2008 року - 760 грн. 00 коп., а з урахуванням всіх надбавок - 842 грн. 57 коп., з 01 жовтня 2008 року - 760 грн. 00 коп., а з урахуванням всіх надбавок - 844 грн. 97 коп., з 01 квітня 2009 року - 760 грн. 00 коп., а з урахуванням всіх надбавок - 852 грн. 47 коп., з 01 липня 2009 року - 760 грн. 00 коп., а з урахуванням всіх надбавок - 859 грн. 17 коп., а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, зокрема: з 29 вересня 2008 року - 72 грн. 30 коп., а з 01 жовтня 2008 року - 74 грн. 70 коп. Безпідставність заявлених ОСОБА_3 позовних вимог щодо нарахування і виплати збільшення пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач аргументує непередбаченням у постанові Кабінету Міністрів України від ЗО травня 1997 року №523 порядку нарахування вказаного збільшення пенсії при призначенні пенсії по інвалідності.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд дослідив письмові докази справи та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсій та їх виплату підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу -50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії А №101274 с, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 03 листопада 2008 року, ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 29 вересня 2008 року позивача визнано інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №144445 від 30 вересня 2008 року. З 26 лютого 2010 року ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, про що свідчить виписка із акта огляду Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК до довідки серії РВН №0170312 від 26 лютого 2010 року. Згідно з експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №11446 від 18 вересня 2008 року захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 - пенсіонер і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. Наведені обставини підтверджуються посвідченням серії АБ №997270, виданим управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 13 квітня 2005 року, та матеріалами пенсійної справи №115432, дослідженими в судовому засіданні.

З 08 лютого 2005 року відповідачем призначено позивачу пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як інваліду третьої групи, що підтверджується протоколом №101 від 03 березня 2005 року. В подальшому згідно із заявою ОСОБА_3 від 13 жовтня 2008 року, зареєстрованою управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 13 жовтня 2008 року за №434, з 29 вересня 2008 року позивача переведено на державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду третьої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, що призначені розпорядженням відповідача №115432 від 04 листопада 2008 року на підставі ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку зі зміною групи, інвалідності з 26 лютого 2010 року до теперішнього часу ОСОБА_3 одержує державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інвалід другої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, що призначені йому управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на підставі ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказані обставини підтверджуються розпорядженням відповідача №115432 від 31 березня 2010 року

Окрім наведених матеріалів пенсійної справи №115432, факт перебування ОСОБА_3 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області і отримання ним державної пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що призначені відповідачем на підставі ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період часу з 29 вересня 2008 року до 25 лютого 2010 року включно - як інваліду третьої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та з 26 лютого 2010 року до теперішнього часу - як інваліду другої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області від 06 травня 2009 року №493 та листами відповідача №1180/С-35 від 27 травня 2009 року і №617/С-20 від 25 березня 2010 року. Проте розмір цих пенсійних нарахувань і виплат, призначених позивачу, обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України України №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і №654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.З постанови Кабінету Міністрів України №1261 від 24 жовтня 2007 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України» основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Отже, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в даному випадку є належним відповідачем, оскільки призначення, перерахунок та виплата пенсій належить до його повноважень.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, суперечать ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом

розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки державна пенсія по інвалідності позивачу та її щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок цих пенсійних нарахувань та їх виплата ОСОБА_3 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунок і виплату ОСОБА_3 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, встановлених ст.50 і.ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На неодноразові звернення позивача листами №911/С-15 від 24 квітня 2009 року, №1180/С-35 від 27 травня 2009 року, №617/С-20 від 25 березня 2010 року відповідачем було відмовлено в проведенні перерахунку державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та збільшення пенсії відповідно до розмірів, передбачених ст.50 і.ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та його представником не доведено, що допущена бездіяльність щодо непрорведення вказаного перерахунку пенсійних виплат позивача є правомірною. Отже, позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню в межах обгрунтованості заявлених вимог.

Підпунктами 9, 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені наступні зміни: «текст статті 50 викласти в такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - ЗО процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-

правовими актами.»; «частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: «У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами». У зв'язку з цим частину п'яту вважати частиною сьомою.»; «частину третю статті 67 викласти в такій редакції: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином вимоги позивача щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_3 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності позивача, а також можливе переведення ОСОБА_3 за його заявою із державної пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно з ст.ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше -не вище 85 процентів заробітку.

Аналізуючи вказану норму цього Закону, суд з'ясував, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема статтею 57 наведеного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії, за бажанням того, хто звернувся за пенсією. На думку суду, застосування частини 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нерозривно пов'язано із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст.57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення або більш короткі строки, визначені цією статтею, або ж було взято заробіток відповідно до ст.40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов'язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_3 про нарахування та виплату збільшення пенсії по інвалідності на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років задоволенню не підлягає, так як частиною 2 ст.56 вищезазначеного Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) при призначенні пенсії за віком (вислугою років) і які не поширюються на пенсії, призначені відповідно до ст.54 цього Закону. В даному випадку судом встановлено, що позивач одержує державну пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків. Отже, за таких обставин підстави для проведення перерахунку його пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20-тирічний стаж роботи згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.2, 6 ст.71, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.І-З ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.І-З ст.186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсій та їх виплату задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсій ОСОБА_3 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи з 29 вересня 2008 року та інваліду другої групи з 26 лютого 2010 року, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 29 вересня 2008 року до 25 лютого 2010 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 (п'ятдесяти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 29 вересня 2008 року до 25 лютого 2010 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 26 лютого 2010 року до теперішнього часу.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 (сімдесят п'ять) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 26 лютого 2010 року до теперішнього часу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3, заявлених до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання дій протиправними, про нарахування та виплату з 29 вересня 2008 року по теперішній час збільшення до пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років - відмовити за їх безпідставністю.

На постанову суду до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.І.Горегляд