Справа № 804/14633/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 рокусправа № 804/14633/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника відповідача Гагарського А.П., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року по справі № 804/14633/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." звернулось із позовом до суду, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.04.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 55538,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 13884,50 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а відтак постанова підлягає скасуванню. Апелянт вказує на наявність всіх первинних документів, які підтверджують факт реальності господарських операцій між ним та його контрагентами, що в свою чергу є беззаперечною підставою для формування податкового кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." (далі - ТОВ «П.Р.О.М або Товариство) зареєстровано як юридичну особу та як платник податків він перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ).

Також судами встановлено, що оспорювану суму податкового зобов'язання з ПДВ визначено позивачеві за наслідками проведення ДПІ документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «П.P.O.М» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час здійснення фінансово - господарських відносин з ТОВ "ДК "ТОРГ-СЕРВІС", ТОВ "ВОЛГОБАЛТ АГРО" за вересень 2014 року. Результати цієї перевірки зафіксовані в акті від 06.01.2015 року №4103/04-62-22-3/36641660 (далі - Акт перевірки), в якому міститься висновок ДПІ про порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема, пп.14.1.201 п.14.1 ст.14, п. 185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «П.P.O.М» неправомірно сформовано податковий кредит за безтоварними операціями у рамках господарських правовідносин з названими контрагентами.

Вказаний висновок мотивований тим, що Товариством створена схема штучного руху товару (послуг), яка спрямована на створення формального документообігу для мінімізації податкових зобов'язань, про що свідчить фіктивний характер діяльності контрагента-постачальника (ТОВ «Волгобалт» т.1, а.с.33), відсутність у позивача документів, складенням яких супроводжується постачання ТМЦ (сертифікати, посвідчення якості, товарно - транспорті накладні), а також відсутність у наданих до перевірок актах виконаних робіт будь-якої інформації щодо формування вартості отриманих/наданих послуг.

На підставі Акту перевірки, 21 квітня 2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 55538,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 13884,50 грн.

Не погодившись з таким рішенням податкового органу, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і стало предметом розгляду у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в свою чергу свідчить про безтоварність спірних господарських операцій та виключає можливість Товариства відобразити їх в податковому обліку.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують факт руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Перевіряючи факт дотримання позивачем наведених законодавчих вимог суд апеляційної інстанції встановив, що у спірний перевіряємий період між позивачем та ТОВ «ВОЛГОБАЛТ АГРО» укладений наступний ряд правочинів:

- договір оренди приміщення № 18/14-ор від 01 вересня 2014 року. Згідно опису об'єкта оренди позивач здійснював оренду ангарів, що знаходяться за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Войцеховича,77 з метою зберігання та технічного обслуговування техніки та обладнання, що були задіяні у надані послугам контрагентам - покупцям.

На виконання вказаного договору оформлено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №906, податкову накладну №906 від 30.09.2014 року, платіжне доручення №47 від 25.09.2014 року (т.1, а.с. 95-97);

- договір про надання інформаційно-консультативних послуг №23/14-ус від 02 вересня 2014 року, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «ВОЛГОБАЛТ АГРО» взяло на себе зобов'язання надати ТОВ «П.Р.О.М» правову інформаційно-консультативну допомогу по юридичних питаннях, пов'язаних з діяльністю підприємства.

Згідно заявок Позивача № 1 (вих. № 03/09 від 03.09.2014 р.), № 2 (вих.№ 09/09 від 09.09.2014 р.), № 3 (вих. № 15/09 від 15.09.2014 р.), № 4 (вих. № 22/09 від 22.09.2014 р.), № 5 (вих.№ 26/09 від 26.09.2014 р.), ТОВ «ВОЛГОБАЛТ АГРО» були надані послуги, передбачені цим договором.

Фактичне виконання договору підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №905, податковою накладною №905 від 30.09.2014 року, платіжними дорученнями №48 від 25.09.2014 року та №50 від 07.10.2014 року (т.1, а.с.105,151-153), а також текстами консультацій із зразками документів, що були надані на заявки замовника, (т.1 а.с. 106-150);

- договір про надання транспортних послуг № 19/14-ус від 01 вересня 2014 року, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «ВОЛГОБАЛТ АГРО» взяв на себе зобов'язання надати позивачу послуги з організації та виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міських, міжміських і міжнародних сполученнях.

Згідно заявок Позивача № 1 від 08.09.2014 року та № 2 від 09.09.2014 року ТОВ «ВОЛГОБАЛТ АГРО» надані послуги з перевезення вантажу Позивача.

На виконання вищевказаного договору оформлено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №907, податкову накладну №907 від 30.09.2014 року, платіжне доручення №51 від 09.10.2014 року, товарно-транспортні накладні № 10/09-1 від 10 вересня 2014 року, № 11/09-1 від 11 вересня 2014 року (т.1, а.с.159-163).

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.09.2014 року між Позивачем (Покупець) та ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» (Постачальник) укладений договір поставки № 32. Відповідно до п.1.1 договору поставки ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» взяло на себе зобов'язання передати у власність Покупцеві будівельні матеріали, а ТОВ «П.Р.О.М» - прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату (т.1 а.с. 168).

На виконання вказаного договору оформлено видаткову накладну від 01.09.2014 року №20 та податкову накладну від 01.09.2014 року №20 (т.1, а.с.171-172).

Оприбуткування цих товарів Товариством підтверджено картками складського обліку (т.1 а.с. 173-175).

Придбані ТМЦ використані у власній господарській діяльності для подальшої реалізації на адресу КП «Гідроспоруди» Дніпропетровської міської ради відповідно до договору поставки №109/14 від 01 вересня 2014 року, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000002, довіреністю № 64 та товарно - транспортною накладною від 01 вересня 2014 року (т.1, а.с.212-214).

Також, 01.09.2014 року та 16.09.2014 року у ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» Позивачем придбані нафтопродукти. Згідно домовленості сторін Постачальник здійснив поставку шляхом передання у користування Покупця паливних карток, що підтверджується актами приймання-передачі паливних карток № 1 від 01.09.2014 року та № 2 від 16.09.2014 року. 31.10.2014 року всі отримані паливні картки були повернені ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС», що підтверджується актами приймання-передачі паливних карток № 3 від 31.10.2014 року та № 4 від 31.10.2014 року, згідно яких залишки палива за ними відсутні (т.1 а.с. 219-222).

На виконання вказаного договору оформлено видаткові накладні від 01.09.2014 року №23, від 16.09.2014 року №433; податкові накладні від 01.09.2014 року №21, від 16.09.2014 року №433 (т.1, а.с.215-218), за якими здійснено постачання нафтопродуктів.

Протягом вересня 2014 року був використаний весь обсяг нафтопродуктів, отриманих від ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» за видатковими накладними № 23 від 01.09.2014 року, № 433 від 16.09.2014 року, що підтверджується відомостями видачі пального та актом списання № СпТ-000009 від 30 вересня 2014 р (т.2, а.с.93-97) для заправки транспортних засобів, зокрема: трактора ЮМЗ-6АКЛ, реєстраційний номер Т02044АЕ, володіння яким підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу від 09.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л., реєстровий номер 28; трактора Т-25, реєстраційний номер Т00891АЕ, володіння яким підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу від 09.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л., реєстровий номер 31; УАЗа 3303, реєстраційний номер АЕ5713ЕН, володіння яким підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу від 09.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л., реєстровий номер 27; трактора ЮМЗ-6АКЛ, реєстраційний номер Т02059АЕ, володіння яким підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу від 09.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л., реєстровий номер 29. Використання транспорту для господарської діяльності підтверджується подорожніми листами на зазначені транспортні засоби за період вересень 2014 року (т.2 а.с. 1-91).

Окрім цього, 15.09.2014 року між Позивачем (Замовник) та ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» (Виконавець) був укладений договір про надання послуг № 33. Відповідно до п.1.1 договору про надання послуг ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» взяло на себе зобов'язання надати Замовнику послуги з очистки дощоприймальних мереж за адресами та в обсягах згідно додатку № 2, а ТОВ «П.Р.О.М» - прийняти та оплатити такі послуги.

ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» надало послуги, передбачені умовами договору, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг №783 від 29.09.2014 р. та актом розшифровки № 1 до акту №783 від 29.09.2014 р.; актом здачі-приймання наданих послуг №784 від 29.09.2014 року та актом розшифровки № 1 до акту № 784 від 29.09.2014 р., з урахуванням змін згідно листа ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС», а також податковими накладними №784 від 29.09.2014 року, №783 від 29.09.2014 року (вих. № б/н від 30.09.2014 р.) (т.2, а.с.104-111).

22.09.2014 року між Позивачем (Замовник) та ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» (Виконавець) був укладений договір про надання послуг № 34. Відповідно до п.1.1 договору про надання послуг ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» взяло на себе зобов'язання надати Замовнику послуги з очистки дощоприймальних мереж за адресами та в обсягах згідно додатку № 2, а ТОВ «П.Р.О.М» прийняти та оплатити такі послуги.

TOB «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» надало послуги, передбачені умовами договору, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг № 835 від 30.09.2014 року та актом розшифровки № 1 до акту № 835 від 30.09.2014 року; актом здачі-приймання наданих послуг № 834 від 30.09.2014 року та актом розшифровки № 1 до акту № 834 від 30.09.2014 року, а також податковими накладними №835 від 30.09.2014 року, №834 від 30.09.2014 року (т.2, а.с.124-129)

Розрахунок з ТОВ «ДК «ТОРГ-СЕРВІС» за послуги, надані згідно договорів № 33 від 15.09.14 року та № 34 від 22.09.14 року, був здійснений Позивачем частково шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (т.2 а.с. 136).

Придбані ТМЦ (послуги) за вищезазначеними договорами використані позивачем у власній господарській діяльності з метою виконання умов договору про надання послуг № 30 від 15.09.2014 року та № 31 від 22.09.2014 року, укладених з Комунальним підприємством «Гідроспоруди» Дніпропетровської міської ради (т.2 а.с. 112-117, 130-135).

Отже, факт реальності придбання позивачем товарів (послуг) за вказаними договорами, підтверджується вищенаведеними первинними документами, які помилково не були прийняті до уваги судом першої інстанції як належне документальне підтвердження реального характеру спірних операцій.

Крім того, колегія суддів виходить з того, що на час здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача були зареєстрованими в установленому законом порядку, відповідали ознакам і поняттю юридичних осіб та виступали правоздатними учасниками господарського обороту.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки податкового органу про необхідність врахування матеріалу перевірки контрагента позивача є помилковими, оскільки законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Посилання податкового органу на відсутність у наданих до перевірок актах виконаних робіт будь-якої інформації щодо формування вартості отриманих/наданих послуг, з якими помилково погодився суд першої інстанції, відхиляються судовою колегією, оскільки відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій, якщо сукупність наданих документів дає можливість встановити їх характер та зміст. Вартість цих послуг є договірною умовою сторін.

Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що на фіктивність угоди з придбання Товариством нафтопродуктів вказує та обставина, що за накладними придбано паливно-мастильні матеріали, а за актами прийому передачі Товариство отримало картки на нафтопродукти, тобто інший товар. Колегія суддів не вбачає в цих обставинах жодних суперечностей, оскільки картки на пальне є лише носієм інформації щодо обсягу фактично отриманого обсягу палива із загального обсягу придбаного, а не предметом купівлі-продажу. Отже, накладні підтверджують передання придбаного товару (паливно-мастильних матеріалів, що були предметом правочину), а акти приймання передачі паливних карток підтверджують факти отримання та повернення покупцем карток як засобу обліку обсягів спожитого пального, але самі по собі картки не були предметом правочину.

Вищенаведене в сукупності дає змогу колегії суддів дійти висновку, що надані позивачем первинні документи є достатніми доказами фактичного виконання розглянутих господарських операцій, що є підставою для їх відображення у податковому обліку Товариства.

В той же час відповідач як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки належними та допустимими доказами.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 21.04.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що принята із помилковим застосуванням норм матеріального права та неповних з'ясуванням обставин у справі, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки за результатами апеляційного розгляду скарга позивача та його позов підлягають задоволенню, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, на його користь підлягає стягнення сума понесених судових витрат у розмірі 2557,80 грн. (1218,00 + 1339,80) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року по справі № 804/14633/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Р.О.М." до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.04.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, яким ТОВ «П.Р.О.М.» визначено грошові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 69422,50 грн.

Стягнути на користь ТОВ «П.Р.О.М.» судові витрати у розмірі 2557,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко