Справа № 809/14/16
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 809/14/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Поповича С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції

про визнання протиправними та скасування постанов від 11.12.2015 року у ВП №№ 49632573, 49632211,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 11.12.2015 року у ВП №№ 49632573, 49632211.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Поповичем С.М. 11.12.2015 року протиправно, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 49632573, 49632211. Вважає, що дані постанови є протиправними, внаслідок чого, просить їх скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2014 року в цивільній справі за № 348/1896/14-ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 2 631 991, 23 грн. заборгованості за кредитним договором № 59/07-МК-17 від 21.12.2007 року та стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 1 827 грн. судових витрат.

На виконання рішення суду 29.10.2014 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчі листи № 348/1896/14-ц.

15.12.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, на підставі виконавчих листів за № 348/1896/14-ц, відкрито виконавчі провадження за № 45840016 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 2 631 991,23 грн. заборгованості за кредитним договором № 59/07-МК-17 від 21.12.2007 року та за № 45840454 про стягнення з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 1 827 грн. судових витрат.

23.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову за № 45840016 про стягнення з боржників солідарно виконавчого збору в розмірі 263 199,12 грн. та постанову за № 45840454 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 182,70 грн. (а.с. 8, 9).

10.12.2015 відповідачем, на підставі ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області № 348/1896/14-ц від 03.12.2015 року про скасування заочного рішення від 14.09.2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_4 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та у відповідності пункту 4 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 45840016, 45840454. (а.с. 10, 11).

11.12.2015 року заступник начальника відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Попович С.М., не зважаючи на скасування судового рішення, на підставі постанови про стягнення виконавчого збору за № 45840016 від 23.01.2015 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 49632573 та на підставі постанови про стягнення виконавчого збору за № 45840454 від 23.01.2015 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 49632211. (а.с. 12, 13).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - рішення).

Відповідно частини 1, 2 статті 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно частини 1 статті 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону, встановлені обов'язки і права державних виконавців, згідно частини 1, якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно частини 2 цієї статті Закону, державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу (частина 2 статті 17).

Частиною 1 статті 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно частини 1 статті 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 5 статті 28 Закону України встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

Як встановлено судом, виконавчі провадження за №№ 45840016, 45840454 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 2 631 991,23 грн. заборгованості за кредитним договором № 59/07-МК-17 від 21.12.2007 року та стягнення з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" 1 827 грн. судових витрат відкриті державним виконавцем 15.12.2014 року на підставі заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2014 року в цивільній справі № 348/1896/14-ц.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2014 року за № 348/1896/14-ц скасована ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року за № 348/1896/14-ц.

Оскільки державним виконавцем закінчено виконавчі провадження №№ 45840016, 45840454 у зв'язку із скасуванням рішення суду, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа за №348/1896/14-ц, то відповідно до положень норм статтей 28, 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір в цих виконавчих провадження не стягується, а тому відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження за № 49632573 від 11.12.2015 року з виконання постанови № 45840016 від 23.01.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 263 199,12 грн. виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження за № 49632211 від 11.12.2015 року з виконання постанови № 45840454 від 23.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 182, 70 гривень виконавчого збору.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем пропущено десятиденний строк на оскарження постанов про відкриття виконавчих проваджень №№ 49632573, 49632211 від 11.12.2015 року, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем направлено оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень рекомендованими листами №№ 654, 662, які вручені 16.12.2015 року члену сім'ї позивача - ОСОБА_5, що підтверджується відомостями Центру поштового зв'язку № 4 (а.с. 44), який передав відправлену за ними поштову кореспонденцію - оскаржувані постанови позивачу 06.01.2016 року, а позивач звернувся до суду з вимогами про їх оскарження 12.01.2016 року, а тому позивачем не пропущено десятиденний строк на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заступник начальника відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції Попович С.М. при винесенні оскаржуваних постанов діяв не в межах, встановлених законодавством України, чим порушив законні права та інтереси позивача, тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви додано квитанції № 0.0.487319421.1 від 11.01.2016 року та № 23 від 25.01.2016 року про сплату судового збору в загальному розмірі 1 102, 40 грн. (а.с. 3 - 4).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 102, 40 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Поповича Сергія Михайловича про відкриття виконавчого провадження № 49632573 від 11.12.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 263 199,12 грн. виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Поповича Сергія Михайловича про відкриття виконавчого провадження № 49632211 від 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 182,70 грн. виконавчого збору.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції (ідентифікаційний код 34570881, вулиця Грушевського, 18, місто Надвірна, Івано-Франківська область) сплачений судовий збір в розмірі 1 102, 40 грн. (одна тисяча сто дві гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 04.03.2016 року.