Справа № 815/7253/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7253/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Бойко О.Я., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Антінескул Юлії Василівни, Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сухового Пилипа Івановича, за участю третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Антінескул Юлії Василівни, Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сухового Пилипа Івановича, за участю третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просило:

-визнати протиправними дії Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції Антінескул Юлії Василівни, Державного реєстратора управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сухового Пилипа Івановича із приводу реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Фідобанк»;

-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 27146150 від 16 грудня 2015 року 12:23:05 здійсненого державним реєстратором управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сухового Пилипа Івановича із приводу реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Фідобанк».

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач зазначив наступне.

Позивач є власником та зареєстрований в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до договору іпотеки з фізичною особою поручителем від 06.05.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали ПАТ «Ерсте Банк» в іпотеку квартиру за адресою : АДРЕСА_2

Вищевказаний договір іпотеки укладено для забезпечення виконання кредитного договору №014/9252/6/14829 від 06.05.2008 року.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2010 року задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість у сумі 810 046,99 грн.

Позивачу стало відомо, що ПАТ «Фідобанк» подало до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції заяву на реєстрацію за ним права власності на позивача квартиру.

Позивач вважає, що зазначена квартира не могла бути зареєстрована за ПАТ «Фідобанк» через дію мораторію, який встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті».

Представник позивача вважає, що такі дії державних реєстраторів противоправні, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

19.02.2016 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача Державного реєстратора Антінескул Ю.В, в якій зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, відповідач просив суд розглядати справу без її участі.

Відповідач державний реєстратор Суховий П.І у судове засідання призначене на 25.02.2016 року не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник третьої особи ПАТ «Фідобанк» просив відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов. Оскільки, іпотека припинена у 2012 році і саме тоді було вилучено запис про іпотеку та заборону (а.с.41-43).

Представник третьої особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області заперечував проти задоволення позову із підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов. Зазначив, що державній реєстрації належать виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (а.с.79-83).

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представники сторін у судовому засіданні не заперечували про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору іпотеки з фізичною особою - поручителем від 06.05.2008 року № 014/9252/6/14829 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали ПАТ «Ерсте Банк» в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_2

16.04.2010 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість у сумі 810446,99 грн.

Суд встановив, що Київським відділом державної виконавчої служби в ході проведення виконавчих дій описане та арештоване нерухоме майно боржників за адресою АДРЕСА_2 В подальшому зазначене майно виставлене на прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, але торги не відбулись у зв'язку з відсутністю заяв на участь в торгах.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку», ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», предмет іпотеки квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4, передана стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» в рахунок погашення боргу.

25.04.2012 року актом державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції здійснено передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувача в рахунок погашення боргу, тобто квартиру позивача передано ПАТ «Ерсте Банку» (а.с. 115-116).

З огляду на матеріали справи вбачається, що 27.04.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. зареєстровано та видано свідоцтво на право власності ПАТ «Ерсте Банк» на квартиру яка знаходиться в АДРЕСА_5. Зазначене свідоцтво видане ПАТ «Ерсте Банку» на підставі акту державного виконавця (а.с.45).

27.04.2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. вилучено відповідні записи про заборону відчуження та іпотеку вищевказаної квартири з Єдиного реєстру заборон та Державного реєстру іпотек у зв'язку з припиненням договору іпотеки (а.с. 127).

Також суд встановив що, ПАТ «Фідобанк» став правонаступником ПАТ «Ерсте Банк». 30.10.13 року був затверджений акт про передачу, у відповідності до якого ПАТ «Фідобанк» було передано усе майно, права та обов'язки ПАТ «Ерсте Банку» (а.с.96-103).

Тобто, в подальшому третя особа на законних підставах звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зазначеної квартири.

Основні правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень визначає Закон України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2014 N 1952-IV (далі - Закон).

Відповідно до статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 вказаного Закону державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Статтею 15 Закону визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 4 частини 1 статті 27 Закону передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Відповідно до пунктів 36, 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок №868) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Таким чином суд дійшов висновку, що спірна квартира,не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» оскільки, іпотека припинена у 2012 році, а Закон набрав чинності у 2014 році отже, його дія не розповсюджується на ці правовідносини.

Крім того, свідоцтво на право власності від 27.04.2012 року на спірну квартиру не скасоване і є чинним.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не належать до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 69-71, 94, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко