Справа № 826/10534/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 лютого 2016 року № 826/10534/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаФонду гарантування вкладів фізичних осіб; Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ»
провизнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) №44938 від 04.07.2014 р., укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом №6 від 18 листопада 2014 року (згідно переліку);

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - Банк) 04.07.2014 укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №44938, відповідно до п. 1.1 якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 та зобов'язується сплачувати проценти за його користування. Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією №TR. 59235.2069.373 від 10.07.2014.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 15.08.2014 по 15.11.2014 та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича.

В подальшому 10.11.2014 прийнято постанову Правління Національного банку України №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ». 13.11.2014 на підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича.

Відповідно до відомостей, розташованих на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банком-агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС» є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Звернувшись до відділення ПАТ «Альфа-Банк» для отримання відшкодування за вкладом, позивач дізнався, що його не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. На звернення до Уповноваженої особи Фонду отримав відповідь, що кошти за вкладом позивача відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що Договір депозиту є нікчемним в силу частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Позивач не погоджується з діями відповідачів, вважає їх протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончаров Сергій Іванович заперечував проти позову.

У письмових запереченнях проти позову представник Уповноваженої особи Фонду зазначив, зокрема, що 18.11.2014 Уповноваженою особою Фонду видано наказ №6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до якого визнано нікчемними договори, зазначені у додатку до наказу. Наказ прийнятий з посиланням на положення пункту 6 частини другої статті 37, частин другої та третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі висновків комісії з визнання нікчемними правочинів, а також зважаючи на рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол №237/14 від 18.11.2014). Згідно виписки із протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 №237/14, виконавча дирекція Фонду вирішила погодити рішення Уповноваженої особи Фонду про тимчасове обмеження (блокування) виплат по деяким записам у базі даних про вкладників, що були внесені у період з 01.07.2014 по 16.07.2014, з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду.

18.12.2014 Уповноваженою особою Фонду на ім'я позивача сформовано повідомлення №001/1806, в якому зазначено, що виконуючи обов'язки, покладені на Уповноважену особу статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечено проведення перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Під час перевірки, зокрема, було виявлено та зафіксовано, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Сума, що надійшла на рахунок позивача та перерахована іншими фізичними особами не перевищує суму гарантованої державою суми відшкодування фізичним особам відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, з посиланням на положення частини першої статті 215, частин першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України, позивача повідомлено, що оскільки правочин був вчинений з метою штучного створення обов'язку Фонду, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, - такий правочин спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно порушує публічний порядок. Враховуючи положення пункту 1 частини четвертої статті 38 вищезгаданого Закону, Уповноваженою особою повідомлено, що Договір банківського вкладу між Банком та позивачем, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, є нікчемним відповідно до вимог статті 38 Закону та статті 228 Цивільного кодексу України.

Крім того, представник зауважив, що 16.12.2014 за заявою Уповноваженої особи Фонду було внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0017478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України та 15.12.2014 зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень.

За наведених обставин вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, враховуючи приписи спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому зауважив, що вимога позивача до Фонду є передчасною, оскільки у позивача та Фонду відсутній спір з даного питання. Фонд не включає вкладників до Загального реєстру, а лише затверджує Загальний реєстр на підставі Переліку або додаткової інформації, що надаються Уповноваженою особою. У переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» інформація про позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру.

Інших заперечень чи пояснень до суду не надходило.

Оскільки в судове засідання представники сторін та третьої особи не прибули, суд розглянув справу у порядку письмового провадження відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду справи у письмовому провадженні надійшло клопотання представника позивача про заміну Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича правонаступником - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Оберемком Романом Анатолійовичем. Клопотання мотивоване прийняттям Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02.11.2015 №198 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» та делегування ліквідатора банку».

Статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Оскільки Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.11.2015 №198 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» та делегування ліквідатора банку», відповідно до якого з 03.11.2015 відкликано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича та призначено з 03.11.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» Оберемку Роману Анатолійовичу, - клопотання підлягає задоволенню. Відповідно, суд вважає необхідним замінити Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича правонаступником - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Оберемком Романом Анатолійовичем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, наявні у справі, доводи та заперечення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - Банк) 04.07.2014 укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №44938, яким визначені всі істотні умови, зокрема, права та обов'язки сторін та, зокрема, відповідно до п. 1.1 якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

На виконання умов Договору 10.07.2014 на депозитний рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 190000,00 грн., що підтверджується квитанцією №TR. 59235.2069.373 від 10.07.2014 та не заперечується відповідачами. В якості платника та отримувача зазначений ОСОБА_1.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 11.08.2014 №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «УФС») до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 по 15.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014 №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 13.11.2014 №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини другої цієї статті вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Водночас, у відповідності з частиною шостою цієї статті, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьою статті 38 Закону встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремими кредиторами переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

На виконання Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012 №14, відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Тимчасова адміністрація ПАТ «КБ «УФС» видала наказ від 30.10.2014 №34 «Про створення комісії щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів)».

Відповідно до протоколу засідання комісії від 10.11.2014 щодо визнання нікчемними вкладів, запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними договори згідно переліку до цього протоколу.

18.11.2014 Уповноваженою особою Фонду видано наказ №6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до якого визнано нікчемними договори, зазначені в додатку. Згідно з наказом визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, що додаються, до якого включено і Договір вкладу, укладений між позивачем та Банком.

18.12.2014 Уповноваженою особою Фонду повідомленням №001/1806 проінформовано позивача, з посиланням на положення частини першої статті 215, частини першої та другої статті 228 Цивільного кодексу України, що оскільки правочин був вчинений позивачем з метою штучного створення обов'язку Фонду, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, - такий правочин спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно, порушує публічний порядок. Враховуючи положення пункту 1 частини четвертої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин, укладений між позивачем та Банком є нікчемним.

Уповноважена особа Фонду, як на підставу нікчемності правочину, вказувала на те, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Сума, що надійшла на рахунок позивача та перерахована іншими фізичними особами не перевищує суму гарантованої державою суми відшкодування фізичними особами відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У письмових запереченнях проти позову, представник Уповноваженої особи Фонду зауважував на тому, що дані фінансові операції виконувались за домовленістю власника банківського вкладу, який подрібнював свій великий рахунок шляхом перерахування грошових коштів на рахунки інших фізичних осіб, в сумах до 200 000 гривень, з працівниками банку. Таке «подрібнення» грошових сум відбувалось у зв'язку з тим, що при ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплачує не всю суму вкладу, а лише у межах граничного розміру - 200 000 гривень. Таким чином, власники грошового вкладу із значною сумою подрібнювали (розбивали) або розподіляли свій вклад (грошові кошти на банківському рахунку) на суми до 200 000 гривень і цими подрібненими частками фактично «перекидали» кошти на рахунки інших довірених фізичних осіб. Після здійснення такої фінансової операції особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума фактично набувала гарантоване право отримати ці кошти від Фонду. Внаслідок таких дій власник значного вкладу отримав значну перевагу перед іншими кредиторами Банку, що є порушенням пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та є підставою для визнання правочинів нікчемними.

Крім того, представник Уповноваженої особи Фонду повідомив про звернення до правоохоронних органів щодо дій працівників банку.

Суд не погоджується з позицією відповідачів з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України.

Умовами Договору банківського вкладу від 04.07.2014 №44938 не визначено застережень щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи.

Як вже було зазначено вище, факт надходження коштів на депозитний рахунок позивача відповідачами не заперечується. Грошовий вклад склав 190 000,00 грн., а відтак його отримання за рахунок Фонду у межах сум, передбачених статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», жодним чином не надає переваги позивачу перед іншими кредиторами.

Що стосується звернення Уповноваженої особи Фонду до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами банку, то зазначене не свідчить про протиправність дій останніх, та відповідно не може бути підставою для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та вчинене воно цією особою.

Таким чином, висновок Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності укладеного позивачем Договору банківського вкладу є помилковим, а відтак позивачу неправомірно відмовлено у включенні до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і як наслідок не відшкодовано кошти за рахунок Фонду.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд погоджується з доводами представника Фонду, що вимога до Фонду є передчасною, оскільки Фонд лише затверджує загальний реєстр вкладників, перелік яких та додаткову інформацію про вкладників надає Уповноважена особа Фонду.

Частиною п'ятою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду гарантування затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно з пунктом 6 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 09.08.2012, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

То ж для того, щоб особі був наданий судовий захист, суд має встановити порушене право, і що це право порушене саме цим відповідачем.

Оскільки у переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС» інформація про позивача була відсутня, відповідно Фондом не включено до загального реєстру вкладників інформацію про позивача, а відтак Фонд жодним чином не порушив прав позивача.

Щодо тверджень представника Фонду з приводу пропуску, на його думку, строку звернення позивача до суду, встановленого частиною п'ятою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, то суд звертає увагу на помилкове тлумачення вказаної норми представником Фонду. Звернення позивача до суду за даним адміністративним позовом регулюється частиною другою вказаної статті, і цей строк позивачем не пропущений.

Частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) №44938 від 04.07.2014 р., укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом №6 від 18 листопада 2014 року (згідно переліку).

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 48,72 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур