Справа № 537/1130/16-а
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/537/25/2016
Справа № 537/1130/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Демиденка І. О.,

при секретарі Уткіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійоного фонду України в м. Кременчуці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за участю третьої особи фізичної особи ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2016 року до суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці з позовною заявою, відповідно до якої, просило суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.01.2016 року в розмірі 680 грн. у виконавчому провадженні № 47954488, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2. Просить суд, суму судового збору стягнути з відповідача.

В обґрунтування свої позовних вимог позивачем зазначено, що 27.01.2016 року на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці надійшла постанова про накладення штрафу у розмірі 680.00 грн. від 19.01.2016 року (ВП № 74954488), винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного .у правління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2. Вказана постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 537/3700/14-а виданого 21.05.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука про зобов'язання УПФУ в м. Кременчуці провести перерахунок та виплату ОСОБА_3М.. як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорії І, інваліду II групи щомісячної державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2014 року по 07.01.2014 року включно, виходячи з розміру) мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В постанові про накладення штрафу державний виконавець вказує, що боржником повідомлено про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та нарахована доплата в розмірі 1121,00 грн., однак виплата нарахованої суми не проведена. УПФУ в м. Кременчуці вважає, що постанова про накладення штрафу від 19.01.2016 року винесена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасування, оскільки в управлінні відсутнє фінансове забезпечення, що унеможливлює виконання судового рішення та є поважного причиною його не виконання.

В судове засідання представник Управління Пенсійного фонду не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без його участі, просить позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання третя особа ОСОБА_1 не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання відповідач Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області свого представника не направив, надав до суду заперечення в якому зазначив наступне, що постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції У Полтавській області від 15.06.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Крюківського районного суду Полтавської області від 21.05.2015 № 537/3700/14-а про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1. як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії І, інваліду ІІ групи щомісячної державної пенсії в розмірах 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 5% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2014 року по 07.01.2014 року включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до діючого законодавства вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на всій території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону ї не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Оскільки рішення суду боржником не виконано, постановою від 19.01.2016 за невиконання рішення суду на Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавській області накладено штраф в розмірі 680 грн. При цьому також зазначаємо, що посилання позивача на відсутність коштів у боржника - державного органу, не може бути поважною причиною невиконання судового рішення, що набрало законної сили, та є порушенням прав стягувача - громадянина України на судовий захист, що свідчить про законність та обґрунтованість дій державного виконавця. Таким чином, в спірних відносинах, державний виконавець ВГІВР діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу є законною і скасуванню не підлягає. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Суд, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши всі наявні письмові докази в справі, зясувавши всі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.12.2015 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області Дрібною Ю. А. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 537/3700/14-а виданого 21.05.2015 року про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії І, інваліду ІІ групи щомісячної державної пенсії в розмірах 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 5% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2014 року по 07.01.2014 року включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

30.12.2015 року за вих. № 25913/0348 на адресу відділу ПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області за підписом начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці ОСОБА_4 було направлено лист, відповідно до якого, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кременчуці було повідомлено про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до виконавчого лист № 537/3700/14-а виданого 21.05.2015 року.

19.01.2016 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області Дрібною Ю. А. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн., у звязку з частковим виконанням рішення суду.

19.01.2016 року за вих.. № 434 вище вказану постанову було направлено на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області.

Відповідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Згідно ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із ч.1 ст. 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року N 8-2, основними завданнями управління, зокрема, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат здійснюються районним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Отже, до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним фондом України.

Управління Пенсійного фонду України лише здійснюють фактичну виплату громадянам коштів, за рахунок наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, відповідно до якого облік судових рішень про перерахунок та/або виплату коштів з державного бюджету, передачу до органів Казначейства відповідних документів для здійснення у порядку черговості виплати заборгованих коштів здійснює державна виконавча служба.

Відповідно до ст..71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідачами суду не надано жодного належного доказу того, що позивач, після здійснення ним на виконання рішення суду перерахунку пенсій, мав фінансову можливість виконати вказане судове рішення в частині виплати ОСОБА_1 нарахованих сум.

Тобто відповідачами не доведено, що позивачем рішення суду в частині виплати нарахованих сум пенсій було не виконано саме без поважних причин, а саме невиконання судового рішення боржником без поважних причин, відповідно до частини 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 244 2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (справа №21-66а15) колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України при розгляді аналогічної справи дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а тому у державного виконавця не були наявні достатні підстави для накладення на позивача стягнення у виді штрафу за невиконання судового рішення, в звязку з чим позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу.

Щодо вимоги позивача про стягнення сум судового збору з відповідача, то відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, отже, в задоволенні вимоги про стягнення сум судового збору позивачу слід відмовити.

Керуючись статтями 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 181 КАС України, ст.. 124 Конституції України, ст.ст.11, 36, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійоного фонду України в м. Кременчуці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за участю третьої особи фізичної особи ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.01.2016 року в розмірі 680 грн. у виконавчому провадженні № 47954488, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не були присутні при її проголошенні з дня її отримання, з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: І. О. Демиденко