Справа № 804/15050/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 року справа № 804/15050/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року по справі № 804/15050/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27 серпня 2015 року та документувати позивача повернувши йому довідку на постійне проживання вилучену 18 вересня 2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вказує, що виявлення органами ДМС начебто своїх помилок під час видачі посвідки не є підставою для скасування дозволу на імміграцію в розумінні п.6 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». В зв'язку з чим, просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги виходить з того, що останню необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у 2001 році ОСОБА_1 подано заяву щодо надання дозволу на імміграцію в Україні в Україні і, згідно з висновком від 31 липня 2002 року, 01 серпня 2002 року ВГПІС УМВС України в Дніпропетровській області видало йому посвідку на постійне проживання терміном дії до 2004 року, а 31 липня 2004 року посвідку серії ДП № 11924, терміном дії - безстроково.

У липні 2012 року ВГПІС УМВС України в Дніпропетровській області видало позивачу нову посвідку серії ДП №22453/1201.

У зв'язку з необхідністю внесення змін до паспортного документу позивач звернувся до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з відповідною заявою.

Розглянувши матеріали особової справи, відповідачем 27 серпня 2015 року затверджено висновок та прийнято рішення № 111 про скасування дозволу на імміграцію, згідно з яким, вилучено посвідку на постійне проживання в Україні серії ДП №22453/1201.

Згідно висновку від 27 серпня 2015 року, в якості підстави для прийняття такого рішення вказано, що на момент подання у 2001 році позивачем заяви щодо надання дозволу на імміграцію в Україні, останньому вже виповнилося 18 років, що суперечить вимогам Закону України «Про імміграцію» і свідчить про відсутність у нього права на імміграцію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наявності у відповідача підстав передбачених, п.6 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», для скасування позивачу дозволу на імміграцію, оскільки останнім порушено порядок при отриманні посвідки на постійне проживання на території України.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України «Про імміграцію», відповідно до статті 12 якого, встановлений перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Так, за умовами зазначеної норми закону, дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо:

1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1983 від 26 грудня 2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Колегія суддів вважає, що видаючи позивачу у 2002, 2004 та 2012 роках дозвіл на іміграцію в Україну, відповідач досліджував правові підстави для залишення позивача на території України та перевіряв наявні документи, проте у 2015 році за таких же обставин прийняв протилежне рішення.

Тобто рішення відповідача про скасування дозволу на імміграцію є формальним і не містить інформації щодо конкретних обставин, за яких може бути скасовано дозвіл на імміграцію, які передбачені ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

При цьому, приймаючи рішення, колегія суддів виходить із положень частини 3 статті 2 КАС України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оспорюване рішення відповідача прийнято не на підставі Закону, не обгрунтовано та без додержання принципу розсудливості та пропорційності.

Посилання відповідача на виявлені помилки під час видачі посвідки позивачу, з якими помилково погодився суд першої інстанції не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки така підстава для скасування дозволу на імміграцію в ст.. 12 Закону України «Про імміграцію» не передбачена.

Таким чином, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не надано доказів того, що за час перебування позивача на території України з'явилися обставини, які б тягли за собою скасування дозволу на імміграцію, та/або не надано доказів того, що для отримання дозволу позивачем використано підроблені документи.

Вищенаведене в сукупності вказує на протиправність рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27 серпня 2015 року вимогам чинного законодавства, що є підставою для його скасування.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а адміністративний позов задоволенню.

Оскільки за результатами апеляційного розгляду скарга позивача задоволена, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, на його користь підлягає стягненню сума понесених судових витрат у розмірі 1865 грн. (487,20 + 1378,00) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року по справі № 804/15050/15 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27 серпня 2015 року № 111 про скасування дозволу на імміграцію в Україні.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання в Україні, вилучену на підставі рішення № 111 від 27 серпня 2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1865,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко