Справа № 760/9055/13-а
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-280/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Рароги Є.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просила суд скасувати постанову №0672/10908/13 по справі про порушення митних правил від 05 квітня 2013 року, а справу про порушення митних правил закрити.

В обґрунтування позову зазначила, що 03.03.2013 керуючи автомобілем «Аudi» д.н. НОМЕР_1, рухалася через митний пост "Краковець" Львівської митниці з України до Республіки Польща з метою виїзду з митної території України. Знаходячись на митному посту, працівники митниці запитали про час в'їзду на територію України. Позивач пояснила, що коли в'їхала на територію України 19.09.2012, їй не вказали про термін в'їзду, але вона знала, що при цьому не повинна порушувати 10-денний строк в'їзду та вказала, що через три дні знаходження на території України автомобіль, яким керувала зламався - потрапив у яму на дорозі, у зв'язку з чим вона його відвезла до станції техобслуговування з метою ремонту. Тобто, транспортний засіб був на СТО і вивезти його за межі України не було змоги. Також пояснила, що у разі потреби привезе всі необхідні документи, щоб підтвердити цей факт. Після цього інспектор митниці ОСОБА_4 вказав, що буде складено протокол тому що вважає, що ОСОБА_1 порушила 10 - денний строк знаходження на території України, не зважаючи на положення ч.1 ст.460 МК України. Інспектор склав протокол про порушення митних правил за № 0672/20908/13 від 03.03.2013 за ч.3 ст. 470 МК України. Позивач відзначила, що надіслала повідомлення з проханням перенести розгляд справи і не була сповіщення про час і місце розгляду справи. Про час і місце розгляду справи вона дізналася 09.04.2013, а справа розглядалася 05.04.2013. Вважає, що заступник начальника Львівської митниці - начальник СБК та ПМП ОСОБА_2 при розгляді адміністративної справи грубо порушив норми процесуального та матеріального права, та права особи на правову допомогу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач зазначила, що діяла згідно положень Митного кодексу України, і в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, послалися на вище зазначені пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надавши письмові заперечення, згідно яких 03 березня 2013 року громадянка ОСОБА_1 слідувала з України до Республіки Польща автомобілем марки «Аudi» д.н. НОМЕР_1, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»). Представником відповідача відзначено, що транспортний засіб «Аudi» д.н. НОМЕР_1 ввезено на митну територію України без подання письмової митної декларації. Згідно до листа Департаменту боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями від 13.03.2013 за інформацією, що міститься в системі «Аркан», 19.09.2013 через пункт пропуску «Платонове-Гоянул Ноу» в автомобілі на момент перетину знаходилось ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Відповідно до матеріалів справи №0672/20908/13 громадянка ОСОБА_1 03 березня 2013 року при виїзді з України транспортним засобом марки «Аudi» д.н. НОМЕР_1, подала до митного контролю та митного оформлення технічний паспорт на автомобіль «Atstovavimo Sutartis» від 04.09.2012, «Договор - поручение» №20120904/МС-017UА-К від 04.09.2012, «Договор о представительстве» від 04.09.2012, «Договор о представительстве фирмы» від 04.09.2012, "Акт приемки-передачи автомобіля" від 04.09.2012 ("к договору-поручению №20120904/МС-017UА-К" від 04.09.2012), "Доверенность" від 04.09.2012. Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту, при переміщенні автомобіля «Аudi» д.н. НОМЕР_1 більше ніж на десять діб. Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, станом на 03 березня 2013 року, громадянка ОСОБА_1, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася. Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 ігноруючи вимоги законодавства, до митниці з повідомленням щодо факту поломки транспортного засобу не зверталась. Крім того, акт виконаних робіт № 24 від 01.03.2013, наданий позивачем, не підписаний замовником. Згідно поданої ОСОБА_1 копії рахунку-фактури від 21.09.2013 така є дійсна до сплати до 01.10.2012, проте квитанція до прибуткового касового ордера №6 датується 18.02.2013, тобто по недійсному рахунку-фактурі. Представник відповідача вважає, що позивач не надав належних чином доказів, про те що транспортний засіб дійсно перебував на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, відповідно до додатку №1 Правил, актів приймання передачі відповідно до додатків №2,3 Правил. Окрім того, під час складення протоколу про порушення митних правил, провадження та розгляду справи позивачка не зазначала про факт ремонту автомобіля та не подавала жодних документів на підтвердження цього. Також, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, подано не було. Крім того, представник відповідача зазначив, що направлені листи про час розгляду адміністративного матеріалу були направлені ОСОБА_1 своєчасно, однак не були вручені через відсутність такої. Окрім того, позивач не надає жодного підтвердження, що зазначені написи на конверті вчинені працівником пошти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 03 березня 2013 року інспектором ВМО №2 м/п «Краковець» ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №0672/20908/13 відносно ОСОБА_1 про порушення ч.3 ст.470 МК України (а.с.30-32). В графі пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності зазначено, що ОСОБА_1 з порушенням незгодна, додає пояснення на окремому аркуші.

В поясненнях ОСОБА_1 від 03.03.2013 зазначила, що з правопорушенням не згодна, при в'їзді в Україну на автомобілі при перетині кордону її було повідомлено, що встановлено режим тимчасового в'їзду для транспортного засобу без встановлення терміну виїзду. Крім того, ніяких документів, заяв, декларацій вона не підписувала і зобов'язань про вивезення вказаного транспортного засобу в 10-денний строк не підписувала.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем у підтвердження своїх доводів були додані рахунок-фактура ТОВ «АВТОГУВ»№4 від 21.09.2012 (а.с.8), акт виконаних робіт ТОВ «АВТОГУВ» №24 (ремонт автомобіля) (а.с.9), квитанція до прибуткового касового ордеру №6 від 18.02.2013 (а.с.11), довідка ТОВ «АВТОГУВ», відповідно до якої автомобіль «Аudi» д.н. НОМЕР_1 перебував на ремонті з 21.09.2012 по 01.03.2013 та за цей час було виконано ремонт та заміна механізмів та деталей. Подушка радіатора охолодження та подушка касети були встановлені на автомобіль 27.02.2013, у зв'язку з тим, що дані запчастини були відсутні до вказаної дати, експлуатація вказаного т/з без вказаних запчастин неможлива (а.с.10).

Постановою Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №0672/20908/13 від 05 квітня 2013 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн (а.с.5-6). Вказаною постановою було встановлено, що 03 березня 2013 року громадянка ОСОБА_1 слідувала з України до Республіки Польща автомобілем марки «Аudi» д.н. НОМЕР_1, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»). Також зазначено, що ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту, при переміщенні автомобіля «Аudi» д.н. НОМЕР_1 більше ніж на десять діб.

У відповідності до ч.3 ст.470 МК України, яка діяла в редакції 01.01.2013 на час спірних правовідносин, перевищення встановленогостаттею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 25 статті 4 МК України визначено термін «митний режим - це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення».

Митне оформлення у розумінні пункту 23 статті 4 МК України, це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

При виявленні порушення митних правил митний орган здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: 1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази; 2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Отже, позивачем не надано будь-яких доказів поміщення транспортного засобу у будь-який інший митний режим, ніж «транзит», передбачений ст.70 МК України, після перетину митного кордону України.

Перевіряючи постанову Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №0672/20908/13 від 05 квітня 2013 року з точки зору її відповідності фактичним обставинам справи слід зазначити.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням (опротестуванням).

Статтею 508 МК України встановлено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать:

1) складення протоколу про порушення митних правил;

2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб;

3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них;

4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них;

5) митне обстеження;

6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання;

7) експертиза;

8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Статтями 487, 488 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2013 року громадянка ОСОБА_1 слідувала з України до Республіки Польща автомобілем марки «Аudi» д.н. НОМЕР_1, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»). Тобто, даний транспортний засіб був ввезений смугою руху «зелений коридор», яка відповідно до вимог статті 366 МК України призначена для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України, товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України і не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно ч.1 ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

З визначення поняття «транзит» вбачається, що в цей митний режим можуть бути розміщені товари та/або транспортні засоби комерційного призначення.

Відповідно до пункту 57 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Виходячи з викладеного, можна зробити висновок, що транспортний засіб особистого користування є товаром, а отже, може бути розміщений в митний режим «транзит».

При цьому, згідно ч.3 ст.92 МК України у митний режим транзиту можуть бути поміщені будь-які товари, крім заборонених законодавством для ввезення та/або транзиту через митну територію України.

Частиною 1 ст.93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У відповідності до ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:

1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу (заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів);

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів).

У відповідності вимогам ч.2 ст.495 МК України посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 522, ст. 523 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтею 470 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Статтями 524, 525 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

У відповідності до ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У визначений час ОСОБА_1 не з'явилася до митниці, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу або пояснень причини його не вивезення у передбачений законодавством строк, митниці не надала. Сама позивач зазначає, що не була обізнана про дату та час розгляду справи про митне правопорушення та отримала повідомлення Львівської митниці із запізненням, тобто 09.04.2013.

У підтвердження обставин щодо отримання повідомлення Львівської митниці Державної митної служби України від 22.03.2014 №5/29-541 про розгляд справи про ПМП №0672/20908/13 05 квітня 2013 року (а.с.13) з порушенням строків, а саме 09.04.2013 підтверджується конвертом на імя ОСОБА_1, де міститься відмітка в повідомленні (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи про порушення митних правил та повідомлення Львівської митниці Державної митної служби отримала із запізненням.

Статтею 527 МК України встановлено, що у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що постанова в справі про порушення митних правил від 5 квітня 2013 року винесена заступником начальника Львівської митниці - начальником СБК та ПМП ОСОБА_2 без присутності правопорушника ОСОБА_1, копія постанови відповідно поштового штампу була отримана ОСОБА_1 16.04.2013 (а.с.24-26). Тобто ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати докази та спростувати склад правопорушення, скористатися правовою допомогою.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач діяв поспішно при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки у відповідності до ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

За вказаних установлених обставин по справі суд вважає, що посадова особа начальник Львівської митниці - начальником СБК та ПМП ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень, але поспішно та не у спосіб, визначений МК України, а саме ст.526 МК України, тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, ст.ст.158-163, ст.167, ст. 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову Державної митної служби України №0672/10908/13 від 05 квітня 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко