Справа № 2а-4193/10/0970
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Київ К/800/17495/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - ДПІ) на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі № 2а-4193/10/0970 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна», як уповноваженого представника Договору про спільну діяльність між ТзОВ «Капітал Ойл Україна», ДП «Богородчанинафтогаз» та компанією Svenska Capital Oil AB, (далі - Товариство) до ДПІ

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № /0 від 28.05.2010, № /1 від 3.08.2010, № /2 від 27.08.2010, № /3 від 11.11.2010 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовуються наявними в матеріалах адміністративної справи документами.

16 жовтня 2013 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року, позов задоволено.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № /0 від 28.05.2010, № /1 від 3.08.2010, № /2 від 27.08.2010, № /3 від 11.11.2010 визнані протиправними та скасовані.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, з 29.04.2010 до 7.05.2010 ДПІ була здійснена позапланова виїзна перевірка Товариства щодо достовірності ним нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 1.01.2010 до 31.01.2010, яка виникла за рахунок від1ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась за періоди з 1.12.2009 до 31.12.2009, з 1.02.2010 до 28.02.2010, з 1.01.2010 до 31.01.2010, за наслідками якої 13.05.2010 був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог пп. 7.3.6 п. 7.3, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.5.2 п. 7.5, пп. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» зменшена заявлена до відшкодування на розрахунковий рахунок сума податку на додану вартість у розмірі 25 011,00 грн.

28 травня 2010 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /0 щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 25 011,00 грн.

На підставі оскарження Товариством зазначеного податкового повідомлення-рішення ДПІ 3.08.2010, 27.08.2010 та 11.11.2010 були прийняті податкові повідомлення-рішення: № /1, № /2 , № /3 щодо збільшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 25 011,00 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції і охороною праці, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

Суди правильно зазначили, що Товариство не має найманих працівників та не виплачує заробітну плату чи інші виплати фізичним особам, які б підлягали оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб і відповідно не є платником податку з доходів фізичних осіб.

Також, податковий орган не наділений повноваженнями обмежувати права учасників договорів при визначенні умов договорів, Товариства як уповноваженого представника Договору про спільну діяльність між ТзОВ «Капітал Ойл Україна», ДП «Богородчанинафтогаз» та компанією Svenska Capital Oil AB а тому, податковий орган безпідставно зменшив Товариству суму податкового кредиту за період з 1.01.2010 до 28.02.2010 у розмірі 29 047,00 грн. за господарськими операціями з отримання послуг від ТзОВ «Капітал Ойл Україна».

Щодо виключення із складу податкового кредиту за період січень-лютий 2010 року податку на додану вартість з вартості робіт (послуг) на загальну суму 72 932,00 грн. за операціями, що проведені на підставі нікчемних правочинів, за операціями з придбання послуг з управління спільною діяльністю від Компанії Svenska Capital Oil Ab, то податковий орган у своєму акті, посилаючись на ст. 228 Цивільного кодексу України вважає, що угода між ТзОВ «КОУ», ДП «БНГ» та Компанією Svenska Capital Oil Ab, є нікчемною, тому, що порушує публічний порядок, однак встановлення факту недодержання необхідних вимог для дійсності правочину, передбачених ст. 203 Цивільного кодексу України, не є підставою нікчемності правочину, а є лише підставою для звернення до суду з метою визнання правочину недійсним.

Податковим органом не були надані докази, що правочин був спрямований саме на порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина, пошкодження чи незаконне заволодіння майна фізичної або юридичної особи, держави.

Суди обґрунтовано зазначили, Товариством 1.04.2010 був реалізований ТзОВ «Капітал Ойл Україна» товар (бензин А-95) на загальну суму 12 366,42 грн., у тому числі податку на додану вартість - 2 061,07 грн., тобто використано в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а тому підстав для зменшення суми податкового кредиту, у розмірі 1 183,15 грн. з придбання в ТзОВ «УТН-Восток», товару у податкового органу не має.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області відхилити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.