Справа № 826/16605/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаті» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаті» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Ітаті», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Ітаті» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Будмехканвініон» () за період з 01 березня 2012 року по 31 березня 2012 року, та ТОВ «Сетмаркет» () за період з 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року та з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, за результатом якої складено акт перевірки № 1151/26-55-22-02/33102834 від 02 грудня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого ТОВ «Ітаті» занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 090 738, 00 грн.; ст. 185, п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.4, 201.10, 201.11 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в травні 2012 року на загальну суму 564 116, 00 грн., а тому числі по періодах: березень 2013 року - 564 116, 00 грн.

25 грудня 2014 року на підставі вищезазначеного акту перевірки прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

- № 02, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 363 450, 00 грн., в тому числі: за основним платежем - 1 090 738, 00 грн., за штрафними санкціями - 272 685, 00 грн.

- № 02, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 564 116, 00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатами адміністративного оскарження, вищезазначені податкові повідомлення - рішення - залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (копії рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 3869/10/26-15-10-05-35 від 10 березня 2015 року та ДФС України № 10322/6/99-99-10-01-01-25 від 15 травня 2015 року).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Ітаті» (покупець) та ТОВ «Будмехканвініон» (постачальник) було укладено договір № ДП-1-ТМ-175 від 27 лютого 2012 року, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця обладнання для парової турбіни К-200-13 згідно специфікації № 1, а покупець, у свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору - умови поставки - склад за адресою: м. Бурштин, Івано-Франківська обл., Бурштинська теплова електростанція. Поставка здійснюється автотранспортом за рахунок сил та коштів постачальника.

Поставка товару супроводжується наступними документами: рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна, пакувальний лист, сертифікат походження по формі СТ-1, сертифікат якості на кожен вид товару (пункт 4.5 Договору).

15 червня 2012 року ТОВ «Будмехканвініон» звернулось до позивача з листом № 6/15-1, де вказувалося, що ТОВ «Будмехканвініон» не може виконати Договір та має намір переуступити свої права та обов'язки за Договором ТОВ «Ітекосейл», в результаті чого укладено трьохсторонню угоду № 1 по заміні сторони (постачальника) по договору від 18 червня 2012 року. ТОВ «Ітекосейл» прийняв в повному обсязі всі права (вимоги) і зобов'язання Постачальника по Договору, які належать ТОВ «Будмехканвініон» як постачальнику по Договору.

03 грудня 2012 року між Позивачем та ТОВ «Сетмаркет» та ТОВ «Ітекосейл» було укладено угоду № 2 щодо зміни сторони (Постачальника) по Договору № ДП-1-ТМ-175 від 27 лютого 2012 року.

Виконання умов зазначеного договору підтверджується видатковою накладною № 1-РЗ/11-1 від 07 листопада 2012 року, податковою накладною № 25 від 16 березня 2012 року на суму 1 000 000, 00 грн., № 9 від 06 березня 2012 року на суму 1 620 800, 08 грн., № 212 від 02 листопада 2012 на суму 5 000 000, 00 грн., оборотно-сальдовими відомостями за перевіряємий період. Розрахунок був проведений у безготівковій формі на загальну суму 2 645 881, 03 грн.

Крім того, на обґрунтування ділової доцільності придбання товарів за угодою № 2, позивачем надано видаткову накладну № РН-080213 від 08 лютого 2013 року, податкові накладні № 383 від 08 лютого 2013 року на суму 4 681 200, 00 грн., № 302 від 10 червня 2013 року на суму 2 127 123, 86 грн., № 1005 від 17 грудня 2012 року на сум 302 000, 00 грн. та докази здійснення розрахунку за поставлений товар у безготівковій формі на загальну суму 5 510 932, 79 грн.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «Сетмаркет» (постачальник) укладено договір № 1/21-ЗП від 21 січня 2013 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти на оплатити обладнання по номенклатурі та по цінам згідно специфікації № 1 у відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору - товар супроводжується наступними документами: видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат якості на кожен вид товару.

Товар приймається покупцем по місцю поставки - м. Київ, Україна, по кількості на основі специфікації по якості у відповідності нормативно-технічній документації виробника (пункт 7.3 Договору).

Якість та комплектність поставленого товару повинна відповідати нормативно-технічній документації та договору та повинна бути підтверджена відміткою ОТК заводу-виробника у сертифікаті якості (пункт 9.1 Договору).

Суд першої інстанції посилався на те, що на підтвердження виконання умов договору позивачем надано Специфікацію № 1 та видаткову накладну № РН-06302 від 10 червня 2013 року.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги зазначені документи, вказавши, що зі змісту договорів, вбачається, що контрагентами позивача поставлялись останньому клапан регул. Ф125№1, клапан регул. Ф150№2, 3, 4 із сідлом, запасні частини, шпилька А2М24-6g110, гайка М-24-6Н, колонка верхнього РК ЦВД, комплект деталей СД, комплект деталей для реконструкції в кількості зовнішніх маслопроводів, комплект деталей на реконструкцію блоку попереднього підшипника, комплект деталей для реконструкції сервомотора регулюючих клапанів ВД - СД, сервомотор регулюючих клапанів ВД, однак матеріали справи не містять інформації про такий товар, зокрема характеристики, сертифікати відповідності вказаної продукції нормам та стандартам.

Також, позивачем не надано суду довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, в порушення вимог договорів, позивачем не надано рахунків-фактур, пакувальних листів, сертифікатів походження по формі СТ-1, сертифікатів якості на кожен вид товару, які є невід'ємними частинами договорів № ДП-1-ТМ-175 від 27 лютого 2012 року та № 1/21-ЗП від 21 січня 2013 року.

На думку суду першої інстанції, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про реальність поставки товарів, про їх надання позивачу ТОВ «Будмехканвініон» та ТОВ «Сетмаркет», оскільки відсутні документи про результати наданих послуг.

Таким чином, надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій між позивачем та ТОВ «Будмехканвініон» та ТОВ «Сетмаркет», та факт їх використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеними контрагентами.

Між тим, колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України - платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Згідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Крім того, відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту та відповідати господарській меті підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Відповідно до Інформа ційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01 листопада 2011 року - сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вба чається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях плат ника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактич но здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування подат кового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт надав до суду сертифікати походження товару та акти експертизи, що засвідчують країну походження товару, виробника, містять детальний опис характеристик товару та встановлюють його відповідність нормам та стандартам.

Так, щодо товару придбаного за договором № 1/21-ЗП від 21 січня 2013 року позивачем подано сертифікат походження товару форми СТ-1 від 20 травня 2013 року № RUUA (2972251); Акт експертизи № 154-06-05417-13 (виданий Ленінградською Торговою промисловою палатою) від 07 травня 2013 року. З приводу товару, придбаного за договором № 1/21-ЗП від 21 січня 2013 року позивачем подано Сертифікат походження товару форми СТ-1 від 28 січня 2013 року № RUUA (2905375); Акт експертизи № 002-11-00396 (виданий Санкт-Петербурзькою Торговою промисловою палатою) від 29 січня 2013 року. Країна походження вищезазначеного товару є Російська Федерація. Виробниками є TOB «Комтек- Енергосервіс», ПАТ «Силові машини».

Щодо товару придбаного за договором № ДП-1-ТМ-175 від 27 лютого 2012 року позивачем подано Сертифікат походження товару форми СТ-1 від 30 жовтня 2012 року № RUUA 200200951 (2796273); Акт експертизи № 002-11-006998 (виданий Санкт-Петербурзькою Торговою промисловою палатою) від 30 жовтня 2012 року. Виробником зазначеного обладнання є TOB «Комтек- Енергосервіс».

З приводу наявності пакувального листа, колегія суддів звертає увагу, що обладнання поставлялося в ящиках, до яких скріплюються пакувальні листи, які від ящиків не відривалися.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що пакувальні листи не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки пакувальний лист містить лише перелік найменувань товару, що знаходиться у відповідному ящику. Пакувальний лист не містить відомостей про господарську операцію, не підтверджує і транспортування обладнання.

Також, позивачем надано докази виконання господарських операцій перед третіми особами.

Так, придбане апелянтом в TOB «Ітекосейл» обладнання, було передано ПАТ «Полтавський термомеханічний завод» згідно договору від 18 червня 20Ї2 року за видатковою накладною № 1-РЗ/11-1 від 07 листопада 2012 року: клапан регул. Ф125№1 із сідлом в кількості 1 штука; клапан регул. Ф150№2, 3, 4 із сідлом в кількості 3 штуки; запасні частини в кількості 1 штука; шпилька A2M24-6gl 10 в кількості 48 штук; гайка М-24-6Н в кількості 48 штук; колонка верхнього PK ЦВД в кількості 2 штуки; комплект деталей СД в кількості 2 штуки; комплект деталей для реконструкції в кількості зовнішніх маслопроводів 2 штуки. Розрахунок був здійснений у безготівковій формі на загальну суму 2 204 900, 86 грн. (без ПДВ), ПДВ - 440 980, 17 грн., а всього 2 645 881, 03 грн.

Вказане обладнання було передане уповноваженому представнику ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» - ОСОБА_4, начальнику сервісної служби виробництва ЕЗЧ (Довіреність № 12ААГ № 939938 від 12 лютого 2013 року).

За видатковою накладною № РН-0000010 від 14 лютого 2013 року апелянт передав ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод»: клапан регул. Ф125№1 із сідлом в кількості 1 штука; клапан регул. Ф150№2, 3, 4 із сідлом в кількості 3 штуки; запасні частини в кількості 1 штука; шпилька A2M24-6gl 10 в кількості 48 штук; гайка М-24-6Н в кількості 48 штук; колонка верхнього PK ЦВД в кількості 2 штуки; комплект деталей СД в кількості 2 штуки; комплект деталей для реконструкції в кількості зовнішніх маслопроводів 2 штуки.

Розрахунок був здійснений у безготівковій формі на загальну суму 2 645 881, 03 грн. з ПДВ. На підтвердження факту передачі обладнання, 14 лютого 2013 року апелянт та ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» уклали Акт № ОУ 0001 здачі-приймання обладнання.

На виконання угоди № 2 згідно видаткової накладної № РН-080213 від 08 лютого 2013 року TOB «Сетмаркет» поставило: комплект деталей на реконструкцію блоку попереднього підшипника (вкл. 2 ЭМВ) у кількості 1 штука; комплект деталей для реконструкції сервомотора регулюючих клапанів ВД-СД у кількості 1 штука; сервомотор регулюючих клапанів ВД у кількості 2 штуки.

Розрахунок був здійснений у безготівковій формі на загальну суму 5 510 932, 79 грн.

Вказане обладнання було поставлено на адресу Бурштинської ТЕС, а саме: м. Бурштин, Івано-Франківська обл., Бурштинська ТЕС.

Передача апелянтом другої партії ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» було здійснено уповноваженому представнику ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» - ОСОБА_4, начальнику сервісної служби виробництва ЕЗЧ (Довіреність № 12ААГ № 939938 від 12 лютого 2013 року).

За видатковою накладною № РН-0000011 від 14 лютого 2013 року апелянт передав комплект деталей на реконструкцію блоку попереднього підшипника 026-КЭ1828СБ у кількості 1 штука; комплект деталей для реконструкції сервомотора регулюючих клапанів ВД-СД 026-КЭ-1829СБ у кількості 1 штука; сервомотор регулюючих клапанів ВД у кількості 2 штуки.

Розрахунок був здійснений у безготівковій формі на загальну суму 5 530 737, 97 грн. На підтвердження факту передачі обладнання, апелянт та ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» уклали Акт № ОУ 0002 здачі-приймання обладнання.

Перевезення зазначеного обладнання здійснювалося ФОП ОСОБА_5, що підтверджується: товарно-транспортною накладною № 08 від 08 лютого 2013 року та товарно-транспортною накладною №07/11-1 від 07 листопада 2012 року

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що апелянт в межах договорів з ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» та ТОВ «Київенерго» надає сервісні послуги (гарантійне обслуговування), в тому числі і щодо деталей, обладнання придбаного в ТОВ «Сетмаркет» та ТОВ «Ітекосейл», що підтверджується актом з усунення некоректної роботи сервомоторів зі сторони апелянта та ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод».

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем документи у своїй сукупності свідчать про фактичний рух активів на підприємстві із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності ТОВ «Ітаті».

Отже, суд першої інстанції неналежним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Згідно до ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 846 (п»ять тисяч вісімсот сорок шість) грн.. 40 коп.(сума судового збору сплачена позивачем в суді першої та апеляційної інстанції).

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаті» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаті» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 02, № 02 від 25 грудня 2014 року, прийняті Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаті» у розмірі 5 846 (п»ять тисяч вісімсот сорок шість) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.