Справа № 826/37/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/37/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 березня 2016 року № 826/37/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації

до

Публічного акціонерного товариства "Київський завод гумових та латексних виробів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Головне управління ДФС у м. Києві

про

анулювання дозволу на експлуатацію РЕЗ від 05.08.2013 №МС-80-00116750

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації звернулась до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» про анулювання дозволу на експлуатацію РЕЗ від 05.08.2013 № МС-80-0016750.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач не сплачує до бюджету збір за користування радіочастотним ресурсом України ( рентну плату) більше шести місяців, чим порушує вимоги Закону України "Про радіочастотний ресурс України" та Податковий кодекс України у зв’язку з чим просить суд анулювати дозвіл на експлуатацію РЕЗ.

Ухвалою суду від 12.01.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/770/16 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління ДФС у м. Києві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління ДФС у м. Києві підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема “Іззетов проти України”, “Пискал проти України”, “Майстер проти України”, “Субот проти України”, “Крюков проти України”, “Крат проти України”, “Сокор проти України”, “Кобченко проти України”, “Шульга проти України”, “Лагун проти України”, “Буряк проти України”, “ТОВ “ФПК “ГРОСС” проти України”, “Гержик проти України” суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Зважаючи на неявку представника відповідача, в судовому засіданні з урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київський завод гумових та латексних виробів» (код ЄДРПОУ 38575270 ) зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку та перебуває на обліку як платник податків у Кременчуцькій ОДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2013 Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" було видано ВАТ "«Київський завод гумових та латексних виробів» дозвіл на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) № МС-80-0016750 (а.с. 33). Вказаний дозвіл дійсний до 25.07.2018 року.

При цьому дозвіл містить примітку про те, що згідно Закону України "Про радіочастотний ресурс України", користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на платній основі з моменту надання дозволу на експлуатацію. При цьому платник збору, відповідно до Податкового кодексу України, обчислюють суму збору виходячи з виду радіозв'язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот.

У зв'язку з викладеним, Національна комісія звернулась до суду з вимогою про скасування дозволу на експлуатацію РЕЗ № МС-80-0016750.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові основи користування радіочастотним ресурсом України, повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов'язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, визначені Законом України «Про радіочастотний ресурс України» від 01.06.2000 № 1770-III (далі - Закон № 1770-III).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1770-III, радіочастотний ресурс - частина радіочастотного спектра, придатна для передавання та/або приймання електромагнітної енергії радіоелектронними засобами і яку можливо використовувати на території України та за її межами відповідно до законів України та міжнародного права, а також на виділених для України частотно-орбітальних позиціях.

Частиною 2 статті 12 Закону № 1770-III встановлено, що органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону № 1770-ІІІ Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, здійснює свої повноваження у смугах радіочастот загального користування.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 14 Закону № 1770-III передбачено, що повноваженнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону.

У відповідності до п. п. 1 та 3 ч. 2 ст. 30 Закону № 1770-III користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію - суб'єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, а також дозволів на експлуатацію - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами.

При цьому, дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (далі - дозвіл на експлуатацію) - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах (ст. 1 Закону № 1770-III).

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону № 1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України повинні отримувати дозволи на експлуатацію відповідних радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, крім засобів та пристроїв, використання яких здійснюється на бездозвільній основі відповідно до цього Закону. Перелік радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, на експлуатацію яких потрібен дозвіл, визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Частиною 3 статті 42 Закону № 1770-ІІІ передбачено, що дозволи на експлуатацію у смугах радіочастот загального користування видає Державне госпрозрахункове підприємство "Український державний центр радіочастот" (УДЦР) на платній основі у порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону № 1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України зобов'язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до ст. 57 Закону № 1770-ІІІ користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Збір за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 назву ст. 57 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» «збір за користування радіочастотним ресурсом України» змінено на «рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України», при цьому змінено редакцію ч. 2 цієї статті, якою передбачено, що рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

До прийняття Податкового кодексу України порядок справляння збору за користування радіочастотним ресурсом України здійснювався на підставі статті 57 Закону України від 1 червня 2000 року № 1770-III «Про радіочастотний ресурс України».

У зв'язку з набранням з 01.01.2011 чинності Податкового кодексу України, платники, об'єкт оподаткування, ставки, порядок обчислення і сплати збору за користування радіочастотним ресурсом України було визначено розділом XV цього Кодексу.

Так, зокрема ст. 318 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що платниками збору є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Згідно п. 321.4 ст. 321 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015) платники збору, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують збір починаючи з дати видачі ліцензії.

Проте, Законом України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 розділ XV Податкового кодексу України виключено.

При цьому пунктом 254.1. статті 254 Податкового кодексу України передбачено, що платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу.

За приписами п. 258.2.4 п. 258.2 статті 258 Податкового кодексу України в разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України або сплати її в неповному обсязі платниками рентної плати протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону 1770-ІІІ у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до п. п. 10 п. 6 Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1067/2011 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право звертатися до суду з відповідними позовними заявами в разі порушення суб'єктами господарювання, що проводять діяльність на ринку телекомунікаційних послуг та послуг поштового зв'язку, законів про телекомунікації, інформатизацію, користування радіочастотним ресурсом та поштовий зв'язок, а також з позовами про скасування державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Згідно інформаційної довідки Головного управління ДФС у м. Києві щодо користувачів радіочастотного ресурсу України, які протягом шести і більше місяців не сплачували до бюджету рентну плату за користування РЧР або сплачували її в неповному обсязі по м. Києву станом на 23.11.2015 року відповідачем не сплачена рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України з серпня 2013 року.

Отже, враховуючи несплату відповідачем щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України (рентної плати) за період більше ніж шість місяців, суд дійшов висновку щодо наявності підстав анулювання відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки в порядку ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати заборгованості зі збору (рентної плати) за користування радіочастотними ресурсами України, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Анулювати дозвіл ПАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) від 05.08.2013 № МС-80-0016750.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда