Справа № 696/1422/15-а
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року справа № 696/1422/15-а

П/823/1/16

м. Черкаси

09 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача - Павленка О.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення та акту опису майна,

встановив:

21.01.2016 з Кам'янського районного суду Черкаської області у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій вона просить:

- визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 №179-17;

- визнати нечинним та скасувати податкову вимогу від 02.09.2015 №449-25;

- визнати нечинним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №36/25- від 02.09.2015;

- визнати нечинним та скасувати акт опису майна №36/23-16-25- від 02.09.2015.

Позовні вимоги мотивує тим, що у її власності перебував автомобіль «Тойота Ленд Крузер», яким 19 лютого 2013 року незаконно заволоділа не встановлена особа, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0001576 від 03.07.2015, а тому даний автомобіль втратив статус об'єкта оподаткування.

Крім того, позивач зазначила, що транспортний податок з фізичних осіб, визначений у Податковому кодексі України, запроваджений згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2015 і вимога щодо сплати даного податку у 2015 році суперечить принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Оскільки згідно вимог Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, то зміни до ПК України, внесені за кілька днів до початку бюджетного періоду 2015 року, не можуть застосовуватись до позивача. Безпосереднє встановлення місцевих податків, а отже і транспортного податку, віднесено податковим кодексом до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах своїх повноважень.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та додатково зазначив, що згідно з нормами Податкового кодексу України у разі незаконного заволодіння третьою особою легковим автомобілем, який відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктом оподаткування, транспортний податок за такий легковий автомобіль не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем, якщо такий факт підтверджується відповідним документом про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виданим уповноваженим державним органом.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

09.06.2015 відповідачем направлено запит Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Сміла, Смілянського та Кам'янського районів про надання інформації про транспортні засоби згідно наданого списку.

Відповідно відповіді від 11.06.2015 №255, наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Сміла, Смілянського та Кам'янського районів власником автомобіля «Тойота Ленд Крузер», 2012 року випуску з об'ємом двигуна 4461 куб. см. є громадянка ОСОБА_3.

Кам'янською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області у відповідності до підпункту 267.6.2. п. 267.6. статті 267 Податкового кодексу України позивачу винесене податкове повідомлення - рішення від 16.06.2015 № 179-17 про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку в сумі 25000,00 грн (а.с.4).

В зв'язку з тим, що позивачем не сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 16.06.2015 №179-17, відповідачем, 02.09.2015 винесено податкову вимогу №449-25 (а.с.9) та прийнято рішення №36/25- про опис майна у податкову заставу, складено акт опису майна (а.с.10-11).

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю.

Згідно пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, позивач повинен сплачувати транспортний податок оскільки є власником автомобіля «Тойота Ланд Крузер» 2012 року випуску з об'ємом двигуна 4461 куб. см, що підпадає під критерії визначені пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

На виконання зазначених статей відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.09.2015 № 449-25.

Щодо доводів позивача, про те що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року суд зазначає таке.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII зазначено, рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

В перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким були внесені зміни до Податкового кодексу України, щодо особливостей справляння транспортного податку, зазначені особливості прийнятті рішення щодо встановлення місцевих податків, зокрема транспортного податку, на 2015. Як зазначено в пункті 4 Прикінцевих положень цього закону органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міськими радами) необхідно в місячний термін, тобто до 01.02.2015 прийняти відповідні рішення.

Кам'янською міською радою 27.01.2015 прийнято рішення № 59-3 «Про місцеві податки і збори та інші платежі на 2015, розмір ставок яких, згідно чинного законодавства встановлюється органами місцевого самоврядування», яким установлено, що обов'язковим до сплати є транспортний податок, встановлено коло платників податків, об'єкт оподаткування, ставку податку та строки сплати податку.

З огляду на викладене, суд вважає що позовні вимоги позивача в частинні визнання нечинним та скасування податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 №179-17 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання нечинним та скасування податкової вимоги від 02.09.2015 №449-25, рішення про опис майна у податкову заставу №36/25- від 02.09.2015 та акту опису майна №36/23-16-25- від 02.09.2015 суд зазначає таке.

За змістом статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Вказане податкове повідомлення-рішення, на підставі якого виникла заборгованість ні в адміністративному, ні в судовому порядку не скасовані, тобто є узгодженими на день винесення оскаржуваної податкової вимоги від 02.09.2015 № 449-25.

Відповідно до пункту 88.1. статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 89.3 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення покладено на відповідача.

Також суд наголошує, що норми Податкового кодексу України, які регулюють дані правовідносини були чинними на момент винесення оскаржуваних рішень, тобто не визнанні не конституційними, а тому суд оцінює дії відповідача в розрізі статті 2 КАС України де зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку відповідач довів правомірність прийнятих ним рішень.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2016 року