Справа № 826/25326/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

09 березня 2016 року 10:50 справа №826/25326/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл"
доВищого адміністративного суду України
провизнання незаконної бездіяльності
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Вищого адміністративного суду України (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача по не відкликанню листа (правової позиції) від 18 січня 2012 року №165/11/13-12, яким визнано, що адміністративні спори про оскарження податкових повідомлень-рішень є майновими спорами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/25326/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 25 січня 2016 року сторони не прибули, попередньо подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку із чим відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з надходженням до Вищого адміністративного суду України звернень адміністративних судів про надання роз'яснення щодо застосування підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", у листі від 18 січня 2012 року №165/11/13-12 Вищий адміністративний суд України, посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" висловив думку, що адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо. Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача по не відкликанню листа (правової позиції) від 18 січня 2012 року №165/11/13-12, яким визнано, що адміністративні спори про оскарження податкових повідомлень-рішень є майновими спорами, у зв'язку з тим, що майнові відносини присутні лише там, де висувається позовна вимога, яка звучить (має написання) як "стягнути" по відношенню до предмету позову, а тому вимоги по визнанню незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень є немайновими.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що надання методичної допомоги та рекомендаційних роз'яснень судам нижчого рівня, зокрема у формі інформаційних листів, є реалізацією повноважень, визначених у статті 32 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Вищий спеціалізований суд:

1) розглядає справи відповідної судової юрисдикції в касаційному порядку згідно з процесуальним законом;

2) у випадках, передбачених процесуальним законом, розглядає справи відповідної судової юрисдикції як суд першої або апеляційної інстанції;

3) аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику;

4) надає методичну допомогу судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та законів України у судовій практиці на основі її узагальнення та аналізу судової статистики; дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз'яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової юрисдикції;

5) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Як вбачається зі змісту листа Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року №165/11/13-12, він адресований головам апеляційних адміністративних судів та містить рекомендаційні роз'яснення щодо критеріїв визначення адміністративних позовів майнового характеру в контексті норм чинного на той час Закону України "Про судовий збір", тобто є таким, що наданий судам нижчого рівня в якості інформації та не має обов'язкового характеру при прийнятті судами процесуальних рішень.

Суд також звертає увагу, що протиправною бездіяльністю вважається пасивна форма поведінки особи, яка полягає у не вчиненні нею конкретної дії, передбаченої законодавством.

Разом з тим, судом не встановлено, а позивачем не наведено норми чинного законодавства, яка б передбачала процедуру відкликання інформаційних листів та зобов'язувала Вищий адміністративний суд України вчиняти відповідні дії.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що роз'яснення, викладене Вищим адміністративним судом України у листі від 18 січня 2012 року №165/11/13-12, вичерпало свою дію із набранням чинності Законом України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Суд зазначає, що обраний позивачами спосіб захисту свої прав має бути спрямований на відновлення їх порушених прав, і у випадку задоволення судом їх вимог, прийняте судом рішення має тягнути за собою відновлення тих прав, за захистом яких позивачі і звернулись до суду.

Однак, враховуючи відсутність підстав для відкликання листа Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року №165/11/13-12, у межах спірних правовідносин суд не вбачає протиправної бездіяльності Вищого адміністративного суду України.

Доводи позивача про неправомірне використання судами адміністративної юрисдикції мотивів вказаного листа та вимагання сплатити судовий збір при оскарженні податкових повідомлень-рішень за майновими ставками не приймаються судом до уваги, так як позивач, як учасник адміністративного процесу не позбавлений права оскаржити відповідні процесуальні рішення у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Стосовно посилань позивача на обов'язкове встановлення у даній постанові обставини немайнового характеру позовів про оскарження податкових повідомлень-рішень суд зауважує, що зазначене питання має вирішуватись відповідним судом після одержання позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Вищим адміністративним судом України доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко