Справа № 818/3577/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. Справа № 818/3577/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 818/3577/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

до Відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про зняття арешту із заставленого майна,

ВСТАНОВИЛА:

16.10.2015 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив суд зняти арешт, що зареєстрований за № НОМЕР_1 із заставленого майна, накладений 15.12.2008 року постановою НОМЕР_2, на домоволодіння, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідно до кредитного договору № 0 від 11.10.2007 р. ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 125 000,00 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1, укла дено договір іпотеки № НОМЕР_4 (далі - Договір іпотеки), відповідно до якого ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Зазначене домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 90/100 частин домоволодіння.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зняття арешту із заставленого майна, накладеного 15.12.2008 року постановою НОМЕР_2, на домоволодіння, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи згідно з вимогами Закону України «Про акціо нерні товариства» - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») (далі - Банк) та фізичною особою - ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким ПАТ "УкрСиббанк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 125 000,00 дол. США (а.с. 10-13).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1, укла дено договір іпотеки № НОМЕР_4, відповідно до якого ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14-16). Зазначене домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 90/100 частин домоволодіння.

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу 11.10.2007 року за реєстраційним номером № 3189, яким накладено заборону відчуження зазначеного в договорі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, до припинення іпотечного договору (а.с. 16).

Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № НОМЕР_4, відповідно до якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 17-19). Зазначене домоволодіння належить ОСОБА_2. на підставі свідоцтва про право власності домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків.

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу 11.10.2007 року за реєстраційним номером № 3190, яким накладено заборону відчуження зазначеного в договорі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, до припинення іпотечного договору (а.с. 19).

11.06.2012 року Банк та TOB «Кей-Колект» уклали договір Факторингу № 4, згідно з яким Банк відступив TOB «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору.

15.12.2008 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, правонаступником якого є відповідач, було вине сено постанову НОМЕР_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Репіна, б. 12.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна від 16.10.2015 року № 45271781 Сумською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України 15.12.2008 року було зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, а саме: домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_2 від 15.12.2008 року Зарічним ВДВС Сумського МУЮ (а.с. 8-9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було вжито жодних заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених договором про іпотеку від 11.10.2007 року № НОМЕР_4, а тому вимоги позивача щодо зняття арешту із заставленого майна є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час накладення арешту на спірне майно - 15.12.2008 року) та діючої в даний час ч. 8 cт.54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про заставу» визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Таким чином, позивач як іпотекодержатель з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог, щодо одного й того ж нерухомого майна.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час накладення арешту) та діючої в даний час ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Однак, як вбачається з договорів іпотеки № НОМЕР_4 від 11.10.2007 р. укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1, № НОМЕР_4 від 11.10.2007 р. укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_3 від 15.12.2008 року, право застави у ПАТ "УкрСиббанк" виникло раніше і сума боргу перед TOB «Кей-Колект» перевищує вартість предмета застави, на який накладено арешт, а тому проведення дій щодо звернення стягнення на таке майно не відповідає вимогам ч.1 ст. 52, ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час накладення арешту).

Виходячи із зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2, яке було передано в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк», оскільки вказані дії не відповідали вимогам ч.1 ст. 52, ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час накладення арешту) та унеможливлюють реалізацію позивачем першочергового права задоволення вимог до боржника за рахунок предмету іпотеки, в тому числі в позасудовому порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо порушення відповідачем при прийняті оскаржуваної постанови вимог ч.1 ст. 52, ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час накладення арешту), а тому позовні вимоги про скасування зазначеної постанови підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача знятти арешт з нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме домоволодіння, що належить ОСОБА_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває в іпотеці TOB "Кей-Коллект" на підставі іпотечних договорів № НОМЕР_4 від 11.10.2007 р. укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1, № НОМЕР_4 від 11.10.2007 р. укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_3 від 15.12.2008 року накладено арешт на домоволодіння, що належить ОСОБА_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Отже, скасування судом зазначеної постанови тягне за собою зняття арешту з нерухомого майна - предмета іпотеки, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови були порушені норми чинного матеріального права, і як наслідок, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 818/3577/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою скасувати постанову про накладення арешту НОМЕР_2 від 15.12.2008 року, винесену Зарічним ВДВС Сумського МУЮ в частині накладення арешту на домоволодіння, що належить ОСОБА_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 04.03.2016 р.