Справа № 158/424/16-а
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/424/16-а
Провадження № 2-а/0158/14/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

02 березня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі про визнання неправомірним рішенням ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязання її призначити, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі про визнання неправомірним рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання її призначити.

Позов мотивує тим, що із 1986 по 1988 рік працював у Мостозагоні 60 ПАТ «Мостобуд» на посаді електрозварювальника. Протягом вказаного період неодноразово (близько 16 разів) був відряджений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вахтовий метод, працював в зоні відчуження на будівництві мосту через річку Припять, а/д Славутич-Чорнобиль, 30кілометрова зона м. Чорнобиль. За період роботи в зоні відчуження йому нараховувалась підвищена заробітна плата, 14.12.1992 оку було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії 2А № 037327 у 1987 році другої категорії. Оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та належить до ІІ категорії осіб, згідно вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому, як особі, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, належить до ІІ категорії, працював у зоні відчуження у 1987 році пенсійний вік зменшується на 8 років.

21.09.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, однак йому було відмовлено, оскільки з представлених ним документів неможливо зробити висновок про кількість відпрацьованих днів у зоні відчуження.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області протиправною та зобовязати відповідача призначити йому пенсію у відповідності зі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 8 років як учаснику ліквідації наслідків аварії ІІ категорії з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 29.09.2015 року.

Відповідачем ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі було подано заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого просили в задоволення позову відмовити в повному обсязі, враховуючи, що право на зниження пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають право учасники ліквідації аварії на ЧАЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення пенсійного віку відбувається на 8 років, а від 10 до 14 календарних днів на 5 років. Однак позивачем при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії всупереч вимогам Постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122 була надана хоча й за формою, затвердженою вказаною постановою, однак за основним місцем роботи позивача, а не безпосередньо підприємством, установою, організацією, у складі яких позивач виконував функції з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, тому і судом не може бути прийнята як належний та допустимий доказ.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, наведених у заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження протягом 1987 року не менше 14 календарних днів пенсія за віком призначається зі зниженням встановленого пенсійного віку на 8 років.

Згідно п. 7 "г" Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії до заяви про призначення пенсії додаються документи, які засвідчують особливий статус особи (посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 09 березня 1998 року № 11, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. У разі неможливості подання довідки за формою № 122 в разі ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші первинні документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження: табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні; копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; інші первинні документи, які місять дані про місце, термін (період) та характер виконуваних робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 19).

21.09.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області з заявою про призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, але 29.12.2015 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зниженням пенсійного віку у зв'язку з тим, що з представлених ОСОБА_1, документів не можливо встановити кількість календарних днів його роботи в зоні відчуження, що не дає право на даний вид пенсії (а.с. 17-18). При цьому не вказано, що довідка форми 122, яка представлена позивачем не відповідає вимогам, встановленим законодавством, тобто як вказується у заперечення видана не уповноваженою особою.

В наданих ОСОБА_1 довідці № 51-ВК/23.12.2015 р., яка видана ПАТ «Мостобуд» (а.с. 5) та наказах про відрядження (а.с. 6-15) вказано, що ОСОБА_1 в період 1987 року працював у зоні відчуження на будівництві мосту через річку Припять а/д Славутич-Чорнобиль, 30км зона м. Чорнобиль протягом 1987 року більше 14 календарних днів.

Тому суд не може погодитися з рішенням відповідача, оскільки документи, подані позивачем з заявою про призначення пенсії, містять вказівку на конкретний період роботи в зоні відчуження в 1987 році, при цьому кількість днів значно перевищує 14 календарних дні, що передбачено п. 7 "г" Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України реалізує свої повноваження через створені у встановленому порядку територіальні управління; рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не надано. Самі по собі пояснення про те, що в наданих позивачем документах для призначення йому пенсії на пільгових умовах відсутні документи, які визначають право на призначення пенсії, а саме підтверджують фактичну кількість днів роботи у зоні відчуження, надані не тією організацією, установою, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є формальними і спростовуються поясненнями позивача та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає або сплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують період роботи позивача в зоні відчуження в 1987році, а тому дії відповідача по відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, слід визнати неправомірними. Крім того, слід зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.09.2015 року.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі щодо відмови призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29 вересня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_4