Справа № 808/427/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року о/об 14 год. 14 хв.Справа № 808/427/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Кай К.В., за участю представника позивача Головатенко К.К., представника відповідача Сахно О.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «ВЛАДІКС»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ВЛАДІКС» (надалі - позивач або ПП «ВЛАДІКС») до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач або ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя), в якому позивач просить суд: 1) визнати неправомірними дії відповідача з неприйняття податкової накладної №4 від 15.01.2016, складеної позивачем в електронній формі для ТОВ "Пост-Тайм", відмови у її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та блокування для позивача роботи програми подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді; 2) зобов'язати відповідача відновити виконання договору №1 про визнання електронних документів, укладеного 12.01.2016 між позивачем і відповідачем; 3) визнати такою, що є зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних з 20.01.2016 податкову накладну №4 від 15.01.2016, складену позивачем в електронній формі для ТОВ «Пост-Тайм».

В адміністративному позові (а.с.4-9) зазначено, що позивач є суб'єктом підприємницької діяльності, платником на загальній системі оподаткування податків на прибуток підприємств та на додану вартість. 12.01.2016 сторонами укладено Договір № 1 про визнання електронних документів, відповідно до умов якого ПП «ВЛАДІКС» як платник податків зобов'язався над силати до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті) електронного документа звітності, який затверджено наказом, а відповідач зобов'язався: забезпечити приймання податкових документів в електро нному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечувати зберігання і конфі денційність отриманих в електронному вигляді податкових документів. Зазначений Договір від 12.01.2016 укладено сторонами в електронному вигля ді шляхом посвідчення електронними цифровими підписами сторін у порядку, перед баченому Законами України «Про електронні документи та електронний документоо біг», «Про електронний цифровий підпис». Підтвердженням цьому є електронна квита нція відповідача №2 від 13.01.2016. За результатами господарської діяльності з ТОВ «Пост-Тайм» (покупець, платник податку на додану вартість) ПП «ВЛАДІКС» складено Податкову накладну №4 від 15.01.2016. Відповідно до умов Договору від 12.01.2016 та на виконання вимог п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зазначена податкова накладна №4 від 15.01.2016 надіслана ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя 20.01.2016 в електронній формі одним файлом J1201007 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, у цей же день, 20.01.2016 о 15:05 відповідач направив ПП «ВЛАДІКС» в електронному вигляді у текстовому форматі квитанцію про неприйняття податкової накладної №4 від 15.01.2016, в якій у графі «Виявлені помилки» зазначено: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності». Враховуючи, що ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя не зазначив, які саме вимоги зазначеної Інструкції порушено, що у відповідності до цієї Інструкції посилені сертифікати відкритих ключів печатки та керівника ПП «ВЛАДІКС», якому належить право підпису, отримані у встановленому порядку (в Акредитованому центрі сертифікації ключів ІДД ДФС) та передані відповідачу, що спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді, яке використовує позивач, отримане у відповідача (п.5.4, п.6.2 зазначеної Інструкції), раніше направлені в рамках дії Договору від 12.01.2016 податкові документи ПП «ВЛАДІКС» приймалися відповідачем без зауважень, позивач вирішив, що, дійсно, можливо якимось чином Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016 перестав враховуватися в електронній базі відповідача. Тому, у цей же день, 20.01.2016 ПП «ВЛАДІКС» направив відповідачу в електронній формі одним файлом J1391004 новий договір про визнання електронних документів №2 від 20.01.2016 для підписання взамін попереднього №1 від 12.01.2016. У відповідь квитанцією №1 від 20.01.2016 (16:02) відповідач повідомив, що Договір №2 від 20.01.2016 не прийнятий, оскільки є діючим Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016, також є діючими посилені сертифікати відкритих ключів печатки та керівника позивача, якому належить право підпису. За таких обставин, переконавшись, що діючий договір про визнання електронних документів враховується автоматизованою системою електронної звітності, позивач здійснив ще одну спробу реєстрації Податкової накладної №4 від 15.01.2016. Ця накладна повторно направлена відповідачу файлом J1201007 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.01.2016. Проте, результат був такий, як і першого разу - документ не приймався відповідачем, а в електронній квитанції і надалі генерувався напис: «Порушення вимог Інструкції ... Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності». (електрона квитанція відповідача від 21.01.2016 (07:40)). При цьому, будь-яких відомостей про розірвання Договору №1 від 12.01.2016 з будь-яких підстав позивач не отримував, на численні усні запитання щодо роботи автоматизованої системи відповідач не відповідав. На думку позивача, дії ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя з неприйняття Податкової накладної №4 від 15.01.2016, відмови в її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та блокування роботи програми подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді є неправомірними, оскільки порушують приписи п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.7 Розділу II, пп.7.3 п.7 Розділу III «Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку», затвердженої 10.04.2008 наказом Державної податкової адміністрації України №233, пп.2,5-7 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246. За умовами п.3 Розділу 6 Договору №1 від 12.01.2016 договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. За умовами п.4 Розділу 6 Договору №1 від 12.01.2016 орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. Як було зазначено вище, Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016 є чинним, також є діючими посилені сертифікати відкритих ключів печатки та керівника позивача, якому належить право підпису, що не заперечує відповідач. Таким чином, обов'язок відповідача приймати податкові документи позивача в електронному вигляді та реєструвати їх встановлений «Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку», «Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних» та Договором від 12.01.2016. Такі дії, як блокування відповідачем роботи програми подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді діючим законодавством не передбачені.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.40-41), в яких зазначено, що 12.01.2016 ПП «ВЛАДІКС» та ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя укладено Договір №1 «Про визнання електронних документів». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, адресою місцезнаходження юридичної особи ПП «ВЛАДІКС» є: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2. 19.01.2016 ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя проведено перевірку відповідності місцезнаходження платника податків ПП «ВЛАДІКС». За результатами перевірки складено Довідку від 19.01.2016 №3/15-03, в якій зазначено що посадові особи ПП «ВЛАДІКС» за вказаною адресою: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд 2 - відсутні. Посилаючись на положення ст.651 Цивільного кодексу України та п.4 Розділу 6 Договору №1 від 12.01.2016 відповідач наполягає, що податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації. Під час перевірки місцезнаходження ПП «ВЛАДІКС» встановлено та не спростовано позивачем зворотне, що підприємство ПП «ВЛАДІКС» відсутнє за податковою адресою: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2, а отже ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя правомірно, в односторонньому порядку, розірвано договір з позивачем. Також, відповідач зазначив, що дії, які позивач просить суд зобов'язати вчинити відповідача, є діями, які е відповідними спеціальними законними способами реагування в межах компетенції податкових органів України. Суд не може перебирати при цьому функції суб'єкта владних повноважень, виходячи з того, що вчинення зазначених дій відноситься до внутрішньої компетенції податкового органу.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

12.01.2016 між ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (орган ДФС) та ПП «ВЛАДІКС» (Платник податків) укладено Договір №1 про визнання електронних документів (а.с.13-15).

У п.3 вказаного Договору №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016 зазначено наступне: «Орган зобов'язаний: 3.1 забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді Платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; 3.2 забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; ...».

Позивачем надано до суду Квитанцію №2 про прийняття Центральним порталом прийому звітності ДФС України документу - Договору про визнання електронних документів (а.с.15).

Також, позивачем надано до суду Податкову накладну №4 від 15.01.2016 щодо продажу ТОВ «Пост-Тайм» панелі управління до електрорадіатору EnergoLux (Україна-Китай) SCA на суму з ПДВ 1580 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 263 грн. 33 коп., надіслану 20.01.2016 в електронній формі одним файлом J1201007 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.16).

Судом досліджено «Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних» про неприйняття Податкової накладної №4 від 15.01.2016, надіслану 20.01.2016 о/об 15:25:35, в якій зазначено: «… Відправник: Автоматизована система «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України, версія 2.2.6.100 ...». У графі «Результат обробки» зазначено: «Документ доставлено до ДФС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та відправте його знову». Також, у графі: «Виявлені помилки», вказано: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с.17).

Позивачем надано до суду копію Договору №2 про визнання електронних документів від 20.01.2016, який ПП «ВЛАДІКС» (Платник податків) намагався укласти з ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (орган ДПС), з Квитанцією №1 (а.с.18-20).

У вказаній Квитанції №1 від 20.01.2016 зазначено: «Помилка - договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 12.01.2016 №1» (а.с.20).

Судом досліджено «Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних» про неприйняття Податкової накладної №4 від 15.01.2016, надіслану 21.01.2016 о/об 07:40:47, в якій зазначено: «… Відправник: Автоматизована система «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України, версія 2.2.6.100 ...». У графі «Результат обробки» зазначено: «Документ доставлено до ДФС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та відправте його знову». Також, у графі: «Виявлені помилки», вказано: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с.21).

Відповідачем надано до суду Запит №3 на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку ПП «ВЛАДІКС» від 19.01.2016 (а.с.45).

Також, відповідачем надано до суду Акт перевірки місцезнаходження №3/15-03 від 19.01.2016, в якому зазначено, що посадові особи ПП «ВЛАДІКС» за податковою адресою: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2 - відсутні; підписи 3 співробітників відповідача (а.с.46).

Судом досліджено Довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податку (вих.№166/7/08-26-07-05 від 28.01.2016), в якій зазначено, що: «… Місцезнаходження ПП «ВЛАДІКС» () за вказаною адресою реєстрації не встановлено. Тривають заходи по встановленню фактичного місцезнаходження підприємства …» (а.с.43).

В обґрунтування позиції по справі позивачем надано до суду: Свідоцтво про акредитацію центру сертифікації ключів Серії А №30, дійсне до 30.01.2020; Атестат відповідності від 30.08.2013 №8818, дійсний до 30.08.2018; Експертні висновки Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України №05/02/02-4895 від 27.12.2013, №05/02/02-5541 від 26.12.2012, №05/02/02-4796 від 13.11.2012 (а.с.53-55). Вказані документи досліджені судом. Відповідачем не подано документів в їх спростування, претензій до цих документів не висловлено.

Згідно з Спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.01.2016 та на 21.01.2016 місцезнаходженням ПП «ВЛАДІКС» є: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2 (а.с.65-66).

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.02.2016 місцезнаходженням ПП «ВЛАДІКС» є: 01021, м.Київ, вул.Шовковична, буд.42/44 (а.с.67).

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив факт зміни місцезнаходження ПП «ВЛАДІКС».

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з вище викладеного та через наступне.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов'язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Подання податкової накладної та/або розрахунку коригування ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого в установленому порядку (абз.2 п.1 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246 (надалі - «Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних»)).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація (п.7 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»).

Як передбачено п.8 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Відповідно до п.9 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідачем документально не доведено наявність причин для відмови у прийнятті Податкової накладної №4 від 15.01.2016, передбачених п.9 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Згідно з пунктами 3-5 Розділу 6 Договору про визнання електронних документів від 12.01.2016, типова форма якого передбачена Додатком №1 до «Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку», затвердженої 10.04.2008 Наказом Державної податкової адміністрації України №233, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011 (надалі - «Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку»), зазначено: «3.Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. 4.Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. 5.У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається».

Відповідачем не доведено, що ПП «ВЛАДІКС» не надано нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміни позивачем місця реєстрації на день направлення Податкової накладної №4 від 15.01.2016 засобами електронного зв'язку.

Судом з'ясовано, що підставою відмови у реєстрації Податкової накладної №4 від 15.01.2016 позивача стало те, що місцезнаходження юридичної особи продавця товарів, вказане у цій податковій накладній (69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2), на думку відповідача, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з абз.1 п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як зазначено у ч.1 ст.10 Податкового кодексу України, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У ст.93 Цивільного кодексу України зазначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносилися будь-які зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про відсутність ПП «ВЛАДІКС» за місцезнаходженням: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2 на день спроби реєстрації Податкової накладної №4 від 15.01.2016.

Звідси, суд вважає, що відповідач не мав права розірвати Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016 в односторонньому порядку на день спроби реєстрації Податкової накладної №4 від 15.01.2016.

Згідно з п.4.1 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженого 14.11.2014 Наказом Міністерства фінансів України №130, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233 (надалі - «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість»), перереєстрація платника ПДВ проводиться у разі зміни даних про платника ПДВ, які стосуються податкового номера, та/або найменування (прізвища, імені, по батькові), та/або місцезнаходження (місця проживання) платника ПДВ, і якщо зміни не пов'язані із припиненням платника ПДВ, крім випадків, визначених підпунктом 1 пункту 3.15 розділу III цього Положення. У разі зміни платником ПДВ місцезнаходження (місця проживання) або його переведення на обслуговування до іншого контролюючого органу зняття такого платника з обліку в одному органі і взяття на облік в іншому здійснюються в порядку, встановленому Міністерством фінансів України. У разі зміни даних про платника ПДВ, а також у разі встановлення розбіжностей чи помилок у записах Реєстру платник ПДВ подає відповідно до підпункту 1 пункту 3.5 розділу III цього Положення реєстраційну заяву до контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

Відповідно до п.4.3 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість» до дати перереєстрації платник ПДВ використовує попередні реквізити податкової реєстрації.

За матеріалами справи, до перереєстрації чинним було Свідоцтво про реєстрацію платника (індивідуальний податковий номер 07), в якому місцезнаходження платника вказано: 69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2.

Таким чином, у Податковій накладній №4 від 15.01.2016, яка надіслана позивачем на реєстрацію, не були допущені помилки і вказано всі обов'язкові реквізити, у тому числі зазначено вірне місцезнаходження юридичної особи, а тому відмова відповідача у її реєстрації є неправомірною.

Відповідач не обґрунтував як може одночасно і діяти (відповідно до Квитанції від 20.01.2016 №1 (а.с.20)) і бути розірваним (відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.01.2016 та від 21.01.2016 (а.с.17, 21)) Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016.

За наведених обставин, вбачаються неправомірні дії відповідача з: неприйняття Податкової накладної №4 від 15.01.2016; відмови у її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних; блокування відповідачем для позивача роботи програми подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді.

У зв'язку з цим, у наведеній частині суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки на день судового засідання - 29.02.2016 місцезнаходження позивача офіційно змінилось, то Договір №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016 може бути розірвано відповідачем в односторонньому порядку після дати офіційної зміни місцезнаходження позивача.

Звідси, суд не вбачає потреби у зобов'язанні ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя відновити виконання Договору №1 про визнання електронних документів від 12.01.2016.

Згідно з ст.162 КАС України суд при вирішенні адміністративної справи позбавлений можливості встановлювати юридичні факти, а тому суд не може визнати такою, що є зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних з 20.01.2016 Податкову накладну №4 від 15.01.2016.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача і відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені, у сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (69068, м.Запоріжжя, вул.Брюлова, 4, ідентифікаційний код 39487856) з неприйняття податкової накладної № 4 від 15.01.2016, складеної Приватним підприємством «ВЛАДІКС» (69120, м.Запоріжжя, вул.Авраменка, буд.2, ідентифікаційний код 32811400) в електронній формі для Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Тайм» (69057, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.129, ідентифікаційний код 39999829), відмови у її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та блокування для Приватного підприємства «ВЛАДІКС» роботи програми подання до органів ДФС податкових документів в електронному вигляді.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Приватного підприємства «ВЛАДІКС» з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 1378 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 04.03.2016.

Суддя О.О. Прасов