Справа № 815/1132/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

23.02.2016 № К/800/698/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «К-ТД»
на постановуОдеського окружного адміністративного суду від 14.09.2015
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015
у справі №815/1132/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «К-ТД»
доКіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області
провизнання дій та рішень протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «К-ТД» звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними дії працівників оперативного управління Кіровоградської ОДПІ по складанню довідок №1425 від 24.07.2014 та №1476 від 08.08.2014; визнати протиправними рішення Кіровоградської ОДПІ про складання та направлення до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції повідомлень про відсутність ТОВ «К-ТД» за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 24.07.2014 та від 08.08.2014; визнати протиправними дії відповідача по внесенню 24.07.2014 та 08.08.2014 до Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб та його складових частин записів (відомостей) про направлення до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції повідомлень відсутність ТОВ «К-ТД» за місцезнаходженням за формою№18-ОПП від 24.07.2014 та від 08.08.2014.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «К-ТД» зареєстровано Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області 27.08.2013 за № 1 008709.

З 22.05.2015 ТОВ «К-ТД» перейшло на облік до Малиновської ДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області.

25.06.2014 ОУ Кіровоградської ОДПІ отримано від відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту цієї ж ДПІ службову записку №8/22-02 щодо проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження ТОВ «К-ТД».

15.07.2014 Кіровоградська ДПІ отримала доручення від СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області №947/7/11-28-09-03-06 на проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000020 щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ «К-ТД» та допиту директора підприємства Райтенка Т.Г. в якості свідка, який також є директором ТОВ «Снігур - ТД», ТОВ «ТД-Імпекс», ТОВ «Кірім-Опт».

15.07.2014 Кіровоградською ОДПІ видано наказ №85/к про направлення у відрядження співробітників ОУ ДПІ до м.Одеси для проведення необхідних слідчих дій.

16.07.2014 виходом за адресою реєстрації ТОВ «К-ТД» - вул.Ген.Цветаєва, 3/5 в м.Одесі працівниками ДПІ підприємство не знайдено. Відсутні службові особи підприємства. Представник власника комплексу будівель за адресою Ген.Цветаєва, 3/5 - ТОВ «Садко» повідомив, що згідно даних бухгалтерії ТОВ «Садко» не надавало в оренду приміщення, ані ТОВ «К-ТД», ані юридичним особам: ТОВ «Снігур - ТД», ТОВ «ТД-Імпекс», ТОВ «Кірім-Опт».

На підставі викладеного посадовою особою податкової служби складено процесуальні документи, що підтверджують відсутність вищевказаних підприємств за даною адресою, які направлені до СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області.

За результатами проведених заходів та відповідно до вимог Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011, ОУ Кіровоградської ОДПІ складено довідку про відсутність за місцезнаходженням платника податків ТОВ «К-ТД» № 1425 від 24.07.2014, яка була направлена до відділу обліку платників та обробки податкової звітності Кіровоградської ОДПІ.

Окрім того, начальником відділу протидії несплаті податків суб'єктами ЗЕД ОУ Кіровоградської ОДПІ 08.08.2014 отримано інформацію про те, що громадянин Райтенко Т.Г. з метою продовження здійснення протиправних діянь за допомогою підконтрольних підприємств до реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції подав документи, що підтверджують місцезнаходження платника. В результаті ним складено рапорт на ім'я начальника ОУ Кіровоградської та в подальшому дану інформацію направлено до СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області листом від 08.08.2014 №4908/8/11-23-07-05.

У зв'язку із цим від СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області отримано лист №4940/7/11-28-09-03-05 з матеріалами, які підтверджують відсутність ТОВ «К-ТД», а також ТОВ «Снігур-ТД», ТОВ «ТД-Імпекс», ТОВ «Кірім-Опт» за місцезнаходженням.

Відповідно до листа № 4940/7/11-28-09-03-05 та на виконання п.12.2, п.12.4 Порядку №1588 ОУ Кіровоградської ОДПІ складено довідки про відсутність за місцезнаходженням вищевказаних підприємств, у тому числі ТОВ «К-ТД», які були направлені до відділу обліку платників та обробки податкової звітності Кіровоградської ОДПІ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Кіровоградською ОДПІ у повній відповідності до вимог чинного законодавства вжиті заходи щодо перевірки місцезнаходження ТОВ «К-ТД», а також з того, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки в разі порушення права позивача на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, належним способом захисту є оскарження дій податкового з приводу їх не реєстрації.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 63 Податкового кодексу України з метою створення умов для здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю та повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства контролюючими органами ведеться облік платників податків.

Пунктом 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків, який відповідно до п.63.10 цієї ж статті визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Мінфіну України від 09.12.2011 №1588, який зареєстровано в Мінюсті України 14.05.2014 за №503/25280, затверджено Порядок обліку платників податків і зборів, згідно п.12.1 якого з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами-підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Пунктом п.12.2 названого Порядку передбачено, що підрозділи контролюючого органу: стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи; стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу. У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно з п.12.4 цього ж Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІІ Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 17.05.2010 №336, передбачено, що щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до п. 3.2 розділу III цього Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Згідно п. 12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N19-ОПП (додаток 25).

Отже, надаючи оцінку обставинам справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку, що довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №1425 від 24.07.2014 та №1476 від 08.08.2014, а також повідомлення, направлене до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відсутність ТОВ «К-ТД» за місцем реєстрації є документами службового характеру, а викладена в них інформація не носить зобов'язального характеру та є відображенням проведених заходів в результаті прямого виконання свої функціональних обов'язків.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм, а також враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини, судова колегія суддів касаційної інстанції правильними їх висновки про те, що відповідач, реалізуючи законодавчо визначене право на вжиття заходів щодо перевірки місцезнаходження платника податків, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством, як наслідок, результати реалізації такого права, що оформлені довідками №1425 від 24.07.2014 та №1476 від 08.08.2014, внесення даних до Єдиного банку даних юридичних осіб, а також складання та направлення до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції повідомлень ф.№18-ОПП від 24.07.2014 за №2845/9/11-23-18-01 та від 08.08.2014 за №2974/9/11-23-18-01 про відсутність ТОВ «К-ТД» за місцезнаходженням не можуть вважатись протиправними.

Судами першої та апеляційної інстанцій також зроблено правильний висновок про те, що, у разі порушення права позивача внаслідок неприйняття до реєстрації податкових накладних, належним способом захисту цього права є саме вимога про визнання протиправними дій або рішення податкового органу з відмови у їх реєстрації.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у задоволенні позову, що, в свою чергу, є підставою, відповідно до статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, для залишення ухвалених рішень судів попередніх інстанцій без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТД» відхилити.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош