Справа № 2-а-2115/10
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-2115/10
ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2010 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Коренюка В.П., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду в місті Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Рафаіла Апостоловича до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, управління Пенсійного фонду України у м. Коростені Житомирської області про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що йому не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення його прав. Заборгованість по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення та доплати в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування позивачка визначила у розмірі 43918 грн. 85 коп. У своєму позові він посилався на те, що отримував відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов свій підтримав у повному обсязі і просив розглянути справу без його участі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку, але надали суду заперечення, в яких позов не визнають і просили справу розглянути без участі представників.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач являється пенсіонером та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення і являється потерпілим 3-ї категорії від Чорнобильської катастрофи.

Отже позивач має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", адже відповідно до ст.37 Закону " щомісячна грошова допомога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва виплачується в розмірі 40% мінімальної заробітної плати".

Отримання позивачкою коштів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Тобто у спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплат у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивачки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, позовні вимоги в частині стягнення на користь позивачки доплати в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування підлягають до задоволення.

Позов в частині стягнення компенсаційних виплат непрацюючому пенсіонеру, як особі постраждалій від Чорнобильської катастрофи (ст.39 Закону) та щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва (ст.37 Закону) підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач звернувся з вимогою про стягнення цих коштів за період з 1 червня 2006 року по 1 квітня 2009 року, однак пропустив строк звернення до адміністративного суду, який відповідно до ст.99 КАС України становить 1рік.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах, а саме:

з 1 січня 2006 року 350 грн.; з 1 липня 2006 року 375 грн.; з 1 грудня 2006 року 400 грн.; з 1 квітня 2007 року 420 грн.; з 1 липня 2007 року 440 грн.; з 1 жовтня 2007 року 460 грн.; з 1 січня 2008 року 515 грн.; з 1 квітня 2008 року 525 грн.; з 1 жовтня 2008 року 545 грн.; з 1 грудня 2008 року 605 грн.; з 1 квітня 2009 року 625 грн.; з 1 липня 2009 року 630 грн.; з 1 листопада 2009 року 744 грн.; з 1 січня 2010 року 869 грн.

Оскільки відповідачі не оспорюють розрахунок сум, наданих позивачем, тому суд вважає, що заборгованість перед ОСОБА_1 по ст.37 Закону за період з 1 квітня 2008 року по 1 липня 2009 року становить 2739 грн. 20 коп.

Заборгованість перед ОСОБА_1 по ст.39 Закону за період з 1 квітня 2008 року по 1 липня 2009 року становить 13152 грн.

Суд, при розгляді даного позову прийшов до висновку, що відповідач при здійсненні нарахувань та виплаті коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяв всупереч Закону, а тому відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, виходить за межі позовних вимог і визнає дії відповідача неправомірними.

Оскільки розпорядниками цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області та управління пенсійного фонду України у м. Коростені Житомирської області, суд стягує заборгованість з них.

А тому на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94, 159 163, 167, 254 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 Рафаіла Апостоловича задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, управління Пенсійного фонду України у м. Коростені Житомирської області щодо нарахування та виплати коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відносно ОСОБА_1 Рафаіла Апостоловича неправомірними.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Коростені Житомирської області на користь ОСОБА_1 Рафаіла Апостоловича: 13152 (тринадцять тисяч сто пятдесят дві) грн. заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 квітня 2008 року по 1 липня 2009 року.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 Рафаіла Апостоловича: 2739 (дві тисячі сімсот тридцять девять) грн. 20 коп. допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 квітня 2008 року по 1 липня 2009 року.

В задоволенні решти позову ОСОБА_1 Рафаілу Апостоловичу відмовити за пропуском строку позовної давності.

Постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: