Справа № 815/5900/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/5900/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Вітер А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом відділу освіти Балтської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 20 вимоги Балтської міжрайонної державної фінансової інспекції № 720-16/1276 від 11.09.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся відділ освіти Балтської районної державної адміністрації (далі - Позивач, або відділ освіти Балтської РДА) з адміністративним позовом до Балтської міжрайонної державної фінансової інспекції (далі - Балтська МДФІ) про визнання протиправним та скасування п.20 вимоги Балтської МДФІ № 720-16/1276 від 11.09.2014 року відповідно до якої відділ освіти Балтської РДА зобов'язано: провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру № 15 «Зведення відомостей за розрахунками з батьками на утримання дітей»; забезпечити надходження не сплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 гривень, а у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

В 2014 році Балтською МДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Балтської РДА за період з 01.03.2012 року по 30.04.2014 року. За результатами проведеної ревізії складено акт від 28.08.2014 року № 720-16/42. З метою усунення виявлених в результаті ревізії порушень, Балтською МДФІ направлено Позивачу вимогу № 720-16/1276 від 11.09.2014 року, п.20 якої відділ освіти Балтської РДА зобов'язано: провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей» та забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення. Проте, Позивач із зазначеним пунктом вимоги не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству. Зокрема, Позивач зазначив, що нарахування батьківської плати за харчування дітей в дошкільних навчальних закладах, які знаходяться у складі навчально-виховних комплексів «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» відділом освіти Балтської РДА здійснювалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1243 від 26.08.2002 року «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів», Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року. Позивач вказав, що вартість харчування кожної дитини становила та становить суму бюджетних коштів та батьківської плати, у повній відповідності до вимог чинного законодавства, яке регулює питання організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах, внесення плати за харчування дітей відбувалось в повному обсязі, у відповідності до наказів по відділу освіти, клопотань керівників навчальних закладів та загальних зборів батьків, на підставі ухваленого ними рішення про встановлення розміру батьківської плати за харчування, сплачені батьками кошти спрямовувались за призначенням на харчування дітей. На думку Позивача, документи, копії яких додаються до даної позовної заяви, та які надавались і для проведення ревізії, відображають весь процес надходження коштів батьківської плати та їх використання. З огляду на вищевикладене та враховуючи додані документи, Позивач вважає очевидно незаконною вимогу Відповідача.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, від 17.11.2015 року, за результатом розгляду клопотання представника Державної фінансової інспекції в Одеській області про заміну неналежного Відповідача - Балтської міжрайонної державної фінансової інспекції на належного Відповідача - Державну фінансову інспекцію в Одеській області, у зв'язку із висловленою в судовому засіданні незгодою представників Позивача на здійснення такої заміни, суд, керуючись приписами ч.3 ст.52 КАС України, залучив до участі у справі у якості співвідповідача Державну фінансову інспекцію в Одеській області (т. 2 а.с. 117).

Представник Відповідачів заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1 а.с. 180-188) . В судовому засіданні представник Відповідачів зазначив, що відповідно до розділу VIII «Балтська міжрайонна державна фінансова інспекція», п.8.3.1.1 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Одеській області на ІІ квартал 2014 року та на підставі направлень №№ 69, 70 від 27.05.2014 року, №№ 92, 93 від 20.06.2014 року, №1383 від 16.07.2014 року, ревізійною групою Балтської МДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Балтської РДА за період з 01.03.2012 року по 30.04.2014 року. В ході проведення вказаної ревізії встановлено, що в порушення ст.35 Закону України «Про дошкільну освіту», п.2.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року, наказу Державного казначейства України №68 від 27.07.2000 року та наказу по відділу освіти №317 від 29.12.2011 року, №376 від 29.12.2012 року та №210 від 31.12.2013 року, Позивачем не нараховано та не сплачено на рахунки відділу освіти батьківську плату на загальну суму 119870,50 грн. (за період з 01.03.2012 року по 31.12.2012 рік - 41819,50 грн., за 2013 рік - 57781,50 грн., за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 рік - 20269,50 грн.). Зазначені обставини відображені в складеному за результатами проведеної ревізії акті №720-16/42 від 28.08.2014 року. За встановлених обставин, Відповідач вважає, що останнім цілком правомірно було прийнято вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень, п.20 якої зобов'язано Позивача провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей» та забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що засновані на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

В судовому засіданні 23.11.2015 року, ухвалою суду занесеною до журналу судового засідання, первинного відповідача - Балтську міжрайонну державну фінансову інспекцію виключено з кола осіб по справі у зв'язку з її ліквідацією (т. 2 а.с. 149).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до розділу VIII «Балтська міжрайонна державна фінансова інспекція», п.8.3.1.1 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Одеській області на ІІ квартал 2014 року та на направлень №№ 69, 70 від 27.05.2014 року, №№ 92, 93 від 20.06.2014 року, №1383 від 16.07.2014 року ревізійною групою Балтської МДФІ проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Балтської РДА за період з 01.03.2012 року по 30.04.2014 року, за результатами якої складено акт №720-16/42 від 28.08.2014 року.

За наслідками проведеної ревізії Балтською МДФІ на адресу Позивача була направлена вимога про усунення виявлених порушень №720-16/1276 від 11.09.2014 року.

Не погодившись з п.20 вказаної вимоги Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, оскаржуваним п.20 вимоги Балтської МДФІ зобов'язано Позивача провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей» та забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення.

Висуваючи зазначену вимогу у вказаній частині Балтська МДФІ виходила з того, що Позивачем в порушення ст.35 Закону України «Про дошкільну освіту», п.2.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року, наказу Державного казначейства України №68 від 27.07.2000 року та наказу по відділу освіти №317 від 29.12.2011 року, №376 від 29.12.2012 року та №210 від 31.12.2013 року, не нараховано та не сплачено на рахунки відділу освіти батьківську плату на загальну суму 119870,50 грн. (за період з 01.03.2012 року по 31.12.2012 рік - 41819,50 грн., за 2013 рік - 57781,50 грн., за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 рік - 20269,50 грн.).

Однак, суд не погоджується з вказаними висновками Балтської МДФІ з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.35 Закону України «Про дошкільну освіту» № 2628-III від 11.07.2001 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), на який посилається Відповідач висуваючи оскаржуваний пункт вимоги про усунення виявлених ревізією порушень, батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірі, що не перевищує 50% (у міській місцевості) та 30% (у сільській місцевості) від вартості харчування на день.

Згідно вимог п.2.2 гл.2 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.12.2002 року за №953/7241 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), на якій, в тому числі, посилається Відповідач висуваючи оскаржуваний пункт вимоги про усунення виявлених ревізією порушень, розмір плати за поданням дошкільного навчального закладу встановлюють місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування або підприємства, організації та установи, які перебувають у державній (комунальній) формі власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади, один раз на рік з урахуванням матеріального стану сім'ї та режиму роботи закладу. Вони можуть установлювати додаткові пільги щодо батьківської плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, підприємств, організацій, установ.

Пунктами 2.7, 2.9 цього ж Порядку визначено, що плата за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах вноситься щомісяця, не пізніше 10 числа поточного місяця, за який вноситься плата, до банківських установ (їх філій). Керівники дошкільних навчальних закладів несуть відповідальність за своєчасне надходження батьківської плати. У разі невнесення плати в установлені строки ці суми стягуються в порядку, визначеному чинним законодавством.

Батьки сплачують лише за дні відвідування дитиною дошкільного навчального закладу. За дні, у які дитина не відвідувала закладу (у разі хвороби, карантину, санаторного лікування, відпустки батьків або осіб, які їх замінюють, у літній оздоровчий період (75 днів) тощо), плата з батьків не справляється.

Як встановлено судом, для організації харчування дітей в дошкільних навчальних закладах, які заходяться у складі НВК «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» відділом освіти Балтської РДА видано відповідні накази №317 від 29.12.2011 року, №214 від 01.08.2012 року, №376 від 29.12.2012 року, №210 від 31.12.2013 року, №24 від 01.02.2014 року, якими було встановлено плату для батьків або осіб, які їх замінюють за харчування дітей дошкільного віку в НВК «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад».

Зазначені накази надавались під час проведення оскаржуваної ревізії та їх копії наявні в матеріалах справи.

Зі змісту вказаних наказів судом встановлено, що рішення про встановлення батьківської плати за харчування дошкільників в НВК приймалися загальними зборами батьків в кожному НВК, виходячи з реальних можливостей батьків за місцем проживання та на підставі зазначених рішень за поданням керівників навчальних закладів наказом по Відділу освіти Балтської РДА затверджувався розмір оплати за харчування, який не перевищував 30% від вартості харчування на день.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами Позивача, що розмір батьківської плати затверджувався наказами відділу освіти Балтської РДА №317 від 29.12.2011 року, №214 від 01.08.2012 року, №376 від 29.12.2012 року, №210 від 31.12.2013 року, №24 від 01.02.2014 року відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 року №2628-III та Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року.

Також, матеріалами справи підтверджується, що батьківська плата нараховувалась за харчування дітей у всіх дошкільних навчальних закладах, що знаходяться у складі навчально-виховних комплексів згідно табелів обліку відвідування.

Вказана батьківська плата проводилась через касу Відділу освіти Балтської РДА як спонсорська допомога на харчування, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів, та зазначені кошти були перераховані на спеціальний рахунок Управління Державної казначейської служби України, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

В свою чергу, рух коштів по спеціальному рахунку Позивачем відображено в «Звіті про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги».

Також, суд погоджується з доводами Позивача, що зі звітів на списання продуктів харчування чітко можливо встановити загальну суму бюджетних та батьківських коштів по кожному навчально-виховному комплексу.

Зазначені обставини у їх сукупності спростовують висновок Балтської МДФІ, що став підставою для виставлення вимоги про усунення виявлених ревізією порушень в оскаржуваній частині, про те, що Позивачем не нараховано та не сплачено на відповідні рахунки батьківську плату за харчування за період з 01.03.2012 року по 31.12.2012 року, за 2013 рік, за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 ріку.

Наявні в матеріалах справи відповідні накази відділу освіти Балтської РДА, прибуткові касові ордери, платіжні доручення, підтверджують доводи Позивача, що вартість харчування кожної дитини становила та становить суму бюджетних коштів та батьківської плати, що цілком відповідає вимогам Закону України «Про дошкільну освіту», Порядку №667 від 21.11.2002 року, який регулює питання організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах, внесення плати батьками за харчування дітей відбувалось в повному обсязі, у відповідності до наказів відділу освіти Балтської РДА, клопотань керівників навчальних закладів та загальних зборів батьків, на підставі ухваленого ними рішення про встановлення розміру батьківської плати за харчування та сплачені батьками кошти спрямовувались за призначенням - на харчування дітей.

За встановлених обставин, суд вважає, що Балтською МДФІ було протиправно виставлено вимогу №720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання Позивача провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей».

Суд наголошує, що висуваючи зазначену вимогу у вказаній частині Балтською МДФІ не враховано, що згідно ст.ст. 2, 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-XII від 26.01.1993 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п.50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Згідно вимог п.7 абз.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, наведені приписи законодавства зобов'язують Балтську МДФІ визначати вимогу стосовно кожного порушення, доводити склад цього порушення, а також конкретно вимагати від певної посадової особи усунення виявленого порушення, тобто кожний хто отримає вимогу, повинен розуміти у чому полягає таке порушення, що і як, йому треба зробити для його усунення. Тобто, вимоги, які в подальшому виставляються контролюючим органом, повинні містити відповідні реальні способи усунення виявлених ревізією порушень та визначати порядок і спосіб усунення порушень, які відповідають виявленому порушенню.

Однак, під час проведення ревізії не забезпечено належного виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб, не враховано усіх обставин справи та невірно застосовано норми діючого законодавства, Балтською МДФІ в частині пред'явлення п.20 вимоги про усунення виявлених порушень обрано спосіб усунення порушення, який за жодних умов не може бути виконаний, а відповідно, виконання вимоги в цій частині не призведе до усунення порушення, а навпаки призведе до необхідності повторної сплати батьками коштів на харчування дітей.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з висновком Позивача щодо протиправності оскаржуваного п.20 вимоги Балтської МДФІ №720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання Позивача провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей» та наявності підстав для скасування спірної вимоги у вказаній частині.

При цьому, доходячи такого висновку, суд враховує, що оскаржуваний пункт вимоги у вказаній частині не вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення, а вказує на порушення Позивачем вимог ст.35 Закону України «Про дошкільну освіту», п.2.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002 року, наказу Державного казначейства України № 68 від 27.07.2000 року, наказу по відділу освіти №317 від 29.12.2011 року, №376 від 29.12.2012 року та №210 від 31.12.2013 року, а тому це не виключає права Позивача на перевірку такої вимоги в судовому порядку.

На зазначені обставини та наявність права підконтрольних установ на перевірку такої вимоги в судовому порядку, також, звернуто і Верховним судом України, зокрема, у постанові №21-335а15 від 26.05.2015 року.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги Позивача про визнання протиправним та скасування п. 20 вимоги Балтської МДФІ №720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання Позивача забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., а у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення, з огляду на викладене.

Згідно з п.1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до п.6 вказаного Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, зазначеним Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 абз.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За викладених обставин, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, проте така вимога є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, з наведеного вбачається, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних вимоги ДФІ про усунення виявлених порушень в частині зобов'язання Позивача забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., а у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення, Відповідачем пред'явлено вимогу у цій частині, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15.04.2014 року №№ 21-40а14, 21-63а14, від 13.05.2014 року № 21-89а14, від 27.01.2015 року № 21-436а14, від 10.02.2015 року № 21-632а14, від 24.03.2015 року № 21-100а15, від 21.04.2015 року №№ 21-155а15, 21-120а15, від 26.06.2015 року № 21-330а15, від 09.06.2015 року № 21-174а15, від 15.09.2015 року № 21-812а15.

За викладених обставин, адміністративний позов відділу освіти Балтської РДА про визнання протиправним та скасування п.20 вимоги Балтської МДФІ №720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання Позивача забезпечити надходження несплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 грн., а у разі пропуску встановленого строку відшкодувати порушення за рахунок осіб, які допустили порушення, які стосуються відшкодування завданих збитків та встановлюють їх розмір, задоволенню не підлягають саме з тих підстав, що правильність визначення цих збитків може бути перевірена виключно в межах справи за позовом державної фінансової інспекції про стягнення завданих збитків.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного п.20 вимоги № 720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання Позивача провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей», а вимоги Позивача про визнання протиправним та скасування наведеного пункту вимог у вказаній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов відділу освіти Балтської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 20 вимоги Балтської міжрайонної державної фінансової інспекції № 720-16/1276 від 11.09.2014 року щодо зобов'язання відділу освіти Балтської районної державної адміністрації провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру № 15 «Зведення відомостей за розрахунками з батьками на утримання дітей», забезпечення надходження не сплаченої батьківської плати в сумі 119870,50 гривень, а у разі пропуску встановленого строку - відшкодування порушення за рахунок осіб, які допустили порушення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 20 вимоги Балтської міжрайонної державної фінансової інспекції №720-16/1276 від 11.09.2014 року в частині зобов'язання відділу освіти Балтської районної державної адміністрації провести нарахування плати для батьків за перебування дітей у дошкільних навчальних закладах, яку відобразити в обліку відділу освіти по меморіальному ордеру №15 «Зведення відомостей за рахунками з батьками на утримання дітей».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.