Справа № 813/744/14
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 876/388/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.

за участі представників позивача - Яновського О.М., Зазулі Х.Л., Тарасової О.Л.,

представників відповідача - Дриганюка С.Є., Міклюша Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» до Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 січня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» звернулось в суд з позовом до Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 08 листопада 2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 08 листопада 2013 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Золочівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовної вимоги відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що висновки викладені в постанові суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам у справі та суперечать нормам матеріального права (пп.14.1.36, пп.14.1.56, пп.14.1.228 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України) і нормам процесуального права (ст.11, 86, 138, 159 Кодексу адміністративного судочинства України), що призвело до неправильного вирішення справи.

Також, апелянт по справі зазначив, що вартість послуг по переробці давальницької сировини (дохід від реалізації послуг) за грудень 2011 року, січень, травень, липень, серпень, листопад, грудень 2012 року є меншою собівартості послуг по переробці давальницької сировини (собівартість наданих послуг), що спричинило заниження доходу, що враховується при обчисленні об'єкту оподаткування.

12 лютого 2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому воно просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року - без змін.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт» (Федеративна Республіка Німеччина). Одним із основних видів діяльності позивача є виробництво електроустаткування для автомобілів (т.2 а.с.6-7).

19 лютого 2008 року між підприємством «Електроконтакт» в особі комерційного директора Вольфганга Шайделера (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» в особі генерального директора Йорга Мартіна Шюлера (Виконавець) був укладений Контракт про переробку давальницької сировини №1. Відповідно до Контракту, Виконавець зобов'язується переробляти давальницьку сировину Замовника у своїх виробничих приміщеннях у м. Перемишляни, Україна, та виготовляти з неї електричні джути для Замовника. (т.1 а.с.82).

На підставі направлень від 27 червня 2013 року за №№102, 170, 171, 172, 173, 174, 175, 176 виданих Золочівською об'єднаною державною податковою інспекцією, працівниками Головного управління Міндоходів у Львівській області було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року.

01 серпня 2013 року за результатами вказаної перевірки було складено Акт №3/22/35101874. У висновку даного Акта зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем по справі пп.14.1.36, пп.14.1.56, пп.14.1.228 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 821356 гривень, в тому числі за 4 квартал 2011 року в сумі 111678 гривень, за 1 квартал 2012 року в сумі 83936 гривень, за 2 квартал 2012 року в сумі 111829 гривень, за 3 квартал 2012 року в сумі 195118 гривень, за 4 квартал 2012 року в сумі 318794 гривні.

Також, в Акті перевірки зазначено, що при перевірці податкового обліку доходів від реалізації послуг по переробці давальницької сировини та їх собівартості виготовлення в грудні 2011 року, січні, травні, липні, серпні, листопаді і грудні 2012 року - собівартість наданих послуг була більшою від доходу по реалізації цих послуг (т.1 а.с.10, 11).

22 серпня 2013 року відповідачем по справі, на підставі Акта перевірки за №3/22/35101874 було винесено податкове повідомлення-рішення №.

30 серпня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» звернулось до Головного управління Міндоходів у Львівській області із скаргою на податкове повідомлення-рішення Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції.

За результатами розгляду первинної скарги Головним управлінням Міндоходів у Львівській області прийнято рішення №14812/10/10-8005/789 від 31 жовтня 2013 року, відповідно до якого було скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 22 серпня 2013 року № в частині 1,0 гривні штрафної (фінансової) санкції по податку на прибуток, а в іншій частині залишено без змін.

08 листопада 2013 року Золочівська об'єднана державна податкова інспекція винесла податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Україна» на загальну суму 998776 гривень, в тому числі за основним платежем - 821356 гривень і за штрафними (фінансовими) санкціями - 177420 гривень.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пп.14.1.228 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Згідно із п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу (підпункт 135.4.1); дохід банківських установ (підпункт 135.4.2).

Відповідно до п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Згідно із п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп.33.3 ст.33 Податкового кодексу України, базовий податковий звітний період - це період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки тощо) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів.

Згідно із п.152.9 ст.152 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей цього розділу (розділ з податку на прибуток) використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал.

Відповідно до абз.2 пп.153.2.6 п.152.2 ст.152 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати понесені у зв'язку із продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов'язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визначаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Згідно із ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку задовольняючи адміністративний позов, так як відповідач по справі, не надав доказів порушення позивачем пп.14.1.36, пп.14.1.56, пп.14.1.228 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України. Натомість позивачем по справі підтверджено первинними документами, що в звітні періоди (календарні квартали) не було занижено податок на прибуток.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Також ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою судді-доповідача від 16 січня 2016 року було задоволено клопотання Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі №813/744/14 до дня ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по цій справі.

Однак, як встановила колегія суддів, на час апеляційного розгляду справи відповідач не сплатив судовий збір за подання зазначеної вище апеляційної скарги.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідача по справі слід стягнути судовий збір в розмірі 5359 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.196, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року по справі №813/744/14 - залишити без змін.

Стягнути із Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5359 (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 20 коп. за реквізитами: одержувач Державний бюджет Галицького району м.Львова, , розрахунковий рахунок 1004, банк одержувача ГУДКУ у Львівській області, МФО банку 825014, призначення платежу судовий збір, назва суду, де розглядається справа Львівський апеляційний адміністративний суд, код за ЄДРПОУ суду, де розглядається справа 34668371.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 03 березня 2016 року.