Справа № 2а-6942/11
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6942/11 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва - Гаврильченко Тетяни Олегівни на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було протиправно здійснено перерахунок її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік, замість показника за 2009 рік, що суттєво вплинуло на розмір її пенсії.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва по перерахунку ОСОБА_3 в 2010 році щомісячної державної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 у відповідності до ч. 1, 2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, починаючи з 01.04.2010 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва - Гаврильченко Тетяна Олегівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову про відмову у задоволенні даного позову.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, не погоджуючись з проведеним у 2010 році перерахунком її пенсії, звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Києва із заявою про роз'яснення підстав застосування при проведенні перерахунку пенсії середньої зарплати за 2007 року.

На своє звернення позивач 25.07.2011 року отримала відповідь за № 4026/Ж-3898, з якої вбачається, що у зв'язку з тим, що питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески законодавчо не врегульовано, перерахунки пенсій у 2011 році відповідно до підпункту третього пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» наведену норму викладено в новій редакції, проте у зв'язку із визнанням цих змін такими, що не відповідають Конституції (рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008), на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок пенсії діяла вищенаведена редакція ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказана редакція пов'язує розмір перерахованої пенсії із розміром заробітної плати, з якого обчислювалась пенсія (при її первісному призначенні або останньому перерахунку). Тобто, за змістом ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для застосування будь-якого іншого показника (в тому числі і показника заробітної плати за рік, що передує перерахунку), відсутні.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: положення ст. 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволенні даного позову, осільки за змістом ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення ч. 2 ст. 40 вказаного Закону цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, відповідач обґрунтовано відмовив позивачці у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 березня 2012 року (справа № 21-449а11).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову, а тому судове рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає як таке, що постановлено за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, відповідно до ст. 94, ст. 98 КАС країни судовим рішенням вирішується питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року відповідачу відстрочено сплату судового збору за звернення до суду з даною апеляційною скаргою до розгляду справи по суті.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України «Про судовий збір» з урахуванням змін до вказаного Закону, що набрали чинності з 01.09.2015 року.

Сума судового збору, що підлягає сплаті за ставкою для вимог немайнового характеру в даній справі становить 1071,84 грн. (535,92 грн. * 2 вимоги).

Таким чином, колегія суддів вважає наявними підстави для стягнення з відповідача судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 94, 98, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва - Гаврильченко Тетяни Олегівни - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (адреса: 02091, вул. Вербицького, 9, м. Київ, ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1071,84 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.