Справа № 815/206/16
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 р. Справа № 815/206/16

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приморського районного суду м. Одеси про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Приморського районного суду м. Одеси, в якому просить визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у виданні виконавчого листа незаконною; зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» та видати виконавчий лист по цивільній справі № 522/28744/12г.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі за її позовом до Приморського районного суду м. Одеси про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спірні відносини , які виникли між позивачем та відповідачем не є управлінськими , а спір не підсудний суду адміністративної юрисдикції, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що дії керівництва суду щодо відмови у видачі виконавчого листа не є діями, що пов'язані із відправленням правосуддя, а є здійсненням адміністративних повноважень, тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом п.1 та п.7 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, за змістом вказаних норм, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, не здійснює у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як зазначено в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові ж Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності».

Колегія суддів звертає увагу, що ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Виходячи з приписів зазначених правових норм, звернення із окремим позовом до суду першої інстанції з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, неможливо, оскільки перевірка процесуальної діяльності судді в іншій спосіб ніж шляхом оскарження судових рішень в інстанційному порядку є неприпустимою та такою, що порушує встановлені в державі принципи правосуддя.

Як встановлено судом першої інстанції, звертаючись до Одеського окружного адміністративного суду з позовом у даній справі ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність суб'єкта владних повноважень Приморського районного суду м. Одеси незаконною, а також зобов'язати суб'єкта владних повноважень - Приморський районного суду м. Одеси - вчинити дії, що фактично пов'язані з порядком виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси.

При цьому позивач в п.2 прохальної частини адміністративного позову просить зобов'язати відповідача розглянути її заяву в порядку ст.40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян» та виписати виконавчий лист.

Колегія суддів вважає, що звернення позивача до суду із заявою про видачу виконавчого листа не є зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян», а є складовою частиною судового процесу.

Отже, усі питання , що виникають в процесі виконання рішення , що набрало законної сили або виконуються негайно, вирішуються судом першої інстанції, яким прийнято відповідне рішення.

За таких обставин, суд першої інстанцій, дійшов вірного висновку про те, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та з дотриманням положень процесуального закону правильно відмовив у відкритті провадження у справі.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює ці правовідносини. Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В.Кравченко