Справа № 819/1163/15-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Справа № 876/7085/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

встановив:

24.04.2015 року позивач - Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго" (далі - ВАТ "Тернопільобленерго") звернулось до суду із позовом до відповідача - Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 10 квітня 2015 року № .

В обґрунтування вимог позовної заяви ВАТ "Тернопільобленерго" зокрема покликається на те, що Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області проведено документальну невиїзну позапланову перевірку позивача з податку на додану вартість по взаємовідносинах з TOB "ТБК "Професіонал" за червень, вересень 2014 року, якою в порушення вимог податкового законодавства України контролюючим органом встановлено порушення ВАТ "Тернопільобленерго" вимог п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п.198.3,п.198.6 ст.198 Податкового кодексу, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 243575 грн. та безпідставно прийнято податкове повідомлення - рішення від 10 квітня 2015 року № .

Позивач зазначає, що ВАТ "Тернопільобленерго" проводило закупівлю електрообладнання відповідно до вимог Закону України "Про здійснення державних закупівель", операції купівлі-продажу носили реальний характер, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами і ці товари були використанні у виробничій діяльності, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт та описами використаних матеріалів.

Також позивач вказує, що ВАТ "Тернопільобленерго" не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства TOB "ТБК "Професіонал", а тому просить суд позов задоволити.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 р. скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України від 10 квітня 2015 року № . Повернуто Відкритому акціонерному товариству "Тернопільобленерго" судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення від 28 квітня 2015 року № 118.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. В даній справі відповідач Тернопільська ОДПІ не довела, що відомості у документах, складених по операціях придбання товару у ТОВ "Торгівельно-будівельна компанія "Професіонал", не відповідають дійсності. Подані відповідачем докази не є прямими та в своїй сукупності не можуть вказувати на протиправність дій позивача при оподаткуванні згаданих господарських операції і підтверджувати обізнаність позивача про можливе сумнівне ведення господарської діяльності його контрагентом. Як вбачається з матеріалів справи контрагент позивача на час здійснення операцій був зареєстрований як юридична особа, така юридична особа не припинена, а також зареєстрований платником податку на додану вартість.

Суд встановив, що між позивачем та його контрагентом TOB "TBK Професіонал" господарські операції були реально здійсненні, дії останніх спрямовані на реальне настання правових наслідків, а не вчинялися лише в цілях заниження об'єкта оподаткування, несплати податків. Тобто, внаслідок проведення таких операцій платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, і не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту з ПДВ.

Тому, аналізуючи оспорюване податкове повідомлення-рішення суд прийшов до висновку, що воно прийняте в порушення вимог Податкового кодексу України необґрунтовано, без урахування всіх обставин справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Тернопільська ОДПІ стверджує, що перевірка була проведена правомірно, висновки акту перевірки є обґрунтованими, податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі норм чинного податкового законодавства, а тому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Апелянт зокрема зазначає, що ВАТ "Тернопільобленерго" не надано ні до перевірки ні під час розгляду заперечень на акт перевірки - сертифікатів відповідності, якісні посвідчення чи технічних паспортів, чи інших документів, щоб підтверджувало відповідність на отриманий товар від TOB "TBK Професіонал", а саме: на ізолятори прохідні внутрішні, ізолятори ІО, трансформатор струму ТПЛ, трансформатор струму ТОЛ 200-5, трансформатор струму ТОЛ 100-5, трансформатор силовий, розрядники силові, обмежувачі перенапруги, ізолятори прохідні, чим порушено вимоги ст.44 ПК України.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Тернопільською ОДПІ проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ВАТ "Тернопільобленерго" з податку на додану вартість по взаємовідносинах з TOB "ТБК "Професіонал" () за червень, вересень 2014 року.

За результатами перевірки податковим органом складено Акт від 26.03.2015 року № 2230/22-01/00130725 (а.с. 12-47, т.1).

Перевіркою встановлено, що у вказаний період позивач здійснював господарські операції по закупівлі електрообладнання у TOB "Торгівельно-будівельна компанія "Професіонал". При перевірці виявлено порушення ВАТ "Тернопільобленерго" п. 44.1 статті 44, п. 185.1 статті 185, пп. 198.1, 198.3 статті 198, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок додану вартість на загальну суму 243 575 грн., в тому числі: за червень 2014 року в сумі 171 576 грн. та за вересень 2014 року в сумі 71 999 грн.

За наслідками перевірки Тернопільською ОДПІ 10.04.2015р. прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № про збільшення ВАТ "Тернопільобленерго" грошового зобов'язання з податку на додану вартість на зальну суму - 365362,50 грн., в тому числі за основним платежем на 243575 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - на 121787,50 грн. (а.с.10,т.1).

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

В силу п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами. (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу ІІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 2, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як наслідок, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В контексті вищевикладеного, судом апеляційної інстанції було встановлено, що в січні-лютому 2014 року ВАТ "Тернопільобленерго" проводило закупівлю електрообладнання застосовуючи процедуру відкритих торгів.

Відповідно до повідомлень про акцепт пропозицій конкурсних торгів переможцем торгів визнано TOB "Торгівельно-будівельна компанія "Професіонал".

28.02.2014 року між ВАТ "Тернопільобленерго" та TOB "ТБК Професіонал" укладено чотири договори про, а саме: № 69, № 70, № 71 та № 72 про поставку TOB "TBK Професіонал" (постачальник) ВАТ "Тернопільобленерго" (замовник) товарів на протязі 2014 року.

На виконання вищевказаних договорів, TOB "TBK Професіонал" видало ВАТ "Тернопільобленерго" видаткові та податкові накладні, котрі були дослідженні в ході проведення перевірки та описані на сторінках 6-13 акту перевірки, а саме:

- податкову накладну від 03 червня 2014 року № 51 на поставку ізоляторів на загальну суму 17044 грн., транспортування товару здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної від 05 червня 2014 року № 20, виданої на підставі видаткової накладної від 05 червня 2014 року № РН-0000181;

- податкову накладну від 19 червня 2014 року № 81 на поставку ізоляторів на загальну суму 56126,78 грн., транспортування товару здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної від 26 червня 2014 року № 21 виданої на підставі видаткової накладної від 23 червня 2014 року № РН-0000209;

- податкову накладну від 26 червня 2014 року № 105 на поставку ізоляторів на загальну суму 308566,39 грн., транспортування товарів здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної від 27 червня 2014 року № 28/1 виданої на підставі видаткової накладної від 27 червня 2014 року № РН-0000248;

- податкову накладну від 01 вересня 2014 року № 28 на поставку запобіжників високовольтних на загальну суму 183180,25 грн., транспортування товарів здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної від 16 вересня 2014 року № 62 виданої на підставі видаткової накладної від 16 вересня 2014 року № РН-0000512;

- податкову накладну від 05 червня 2014 року № 32 на поставку трансформаторів на загальну суму 602295,00 грн., транспортування товарів здійснювалося відповідно до товарно-транспортної накладної від 16 червня 2014 року № 18 виданої на підставі видаткової накладної від 16 червня 2014 року № РН-0000162;

- податкову накладну від 16 вересня 2014 року № 29 на поставку запобіжників низьковольтних та на загальну суму 431995,68 грн., транспортування товарів здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної від 16 вересня 2014 року № 62 виданої на підставі видаткової накладної від 16 вересня 2014 року № РН-0000513.

Як вбачається із зазначених товарно-транспортних накладних у всіх випадках транспортування товару проводилося належним TOB "TBK Професіонал" автомобілем NISSAN GABSTAR, реєстраційний номер ВО2343ВА.

Зауважень щодо оформлення податкових, видаткових та товарно-транспортних накладних у податкового органу не було.

На думку податкового органу вищевказані операції не є товарними, оскільки зазначені товари TOB "TBK Професіонал", згідно поданих документів, купувало у TOB "Екзітос" () у період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року на загальну суму 1 029 457,79 грн. Предметом поставки виступили ізолятори, трансформатори струму трансформатори напруги, трансформатори силові, розріджувач, обмежувачі напруги в обумовленому асортименті та кількості.

Судами встановлено, що доказом щодо відсутності об'єктів оподаткування у позивача при придбанні товарів, на який посилається податковий орган, є акт Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області №7797/22-02/37669179 від 19.09.2014 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB "Екзітос" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із TOB "Феміда-Інтер" та TOB "ТД Професіонал" за період з 01.04.2014 року по 31.07.2014 року. Згідно даного акту, Луцькою ОДПІ було встановлено, що основним покупцем TOB "Екзітос" за період з 01.04.2014 року по 31.07.2014 року є TOB "Професіонал", а основним постачальником ТМЦ на товариство в той же період - виступає TOB Фірма "Феміда-Інтер".

Як слідує з акта перевірки в ході перевірки Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області не було можливості встановити реальність здійснення господарських операцій у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують транспортування товару та неможливістю встановити походження товару.

Крім того, Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області було проведено перевірку TOB "TBK Професіонал", якою встановлено відсутність реального вчинення господарських операцій між ТОВ "Екзітос" та підприємствами постачальниками.

Враховуючи наведене, податковий орган дійшов до висновку про відсутність реальних операцій з постачання товарів між ВАТ "Тернопільобленерго" та TOB "ТВК Професіонал".

Однак дані висновки податкового органу не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ВАТ "Тернопільобленерго" відповідно до податкових накладних №№ 51, 81, 105, 28, 32, 29 купувало у TOB "ТВК Професіонал" не всю номенклатуру виробів передбачену у акті перевірки, а лише зазначені ізолятори, запобіжники, трансформатори та рубильники.

Рух цих товарів по складу ВАТ "Тернопільобленерго" підтверджується долученими до матеріалів справи картками, використання цих товарів у виробничій діяльності підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт та описами використаних матеріалів.

Доказом нереальності господарських операцій, на думку відповідача, також свідчить ненадання позивачем документації про сертифікацію товарно-матеріальних цінностей і підтверджується отриманою від позивача технічною документацією.

Однак, судом першої інстанції було достовірно встановлено, що ВАТ "Тернопільобленерго" надавалися податковому органу технічні паспорти трансформаторів напруги НТМІ, трансформаторів напруги ЗНОМ - 35-65 У1, трансформаторів напруги ТПЛ-10 та протокол випробовування ізоляторів ІОС 25/500 в кількості 33 шт. та ізоляторів ІОС 110/400 в кількості 27 шт.

Так, технічні паспорти трансформаторів напруги НТМІ - 10, видані ОАО "Холдингова компанія "Електрозавод" (Російська федерація) 2013 рік в кількості 2 штук, інструкції по експлуатації в кількості 2 шт. та протоколи №67 та №68 від 12.06.2014р. метрологічної калібровки, протоколи №67а та №68а від 12.06.2014р. випробовувань трансформаторної напруги та протоколи №67/6 та №68/6 від 12.06.2014 скороченого аналізу трансформаторного масла, на думку податкового органу, підтверджують, що власником та замовником перевірки даних трансформаторів є СПД ОСОБА_2, випробування проводились на АК "Харківобленерго".

Крім того, технічні паспорти трансформаторів напруги ЗНОМ - 35-65 У1, видані АТ "Холдингова компанія "Електрозавод" (Російська федерація) 2013 рік, інструкції по експлуатації в кількості 2 шт. та протокол №63 від 12.06.2014р. метрологічної калібровки, протоколи №63а від 12.06.2014р. випробовувань трансформаторної напруги та протокол №63/6 від 12.06.2014 скороченого аналізу трансформаторного масла, на переконання податкового органу підтверджують, що власником та замовником перевірки даних трансформаторів також є СПД ОСОБА_2, випробування проводились на АК "Харківобленерго".

Технічні паспорти трансформаторів напруги ТПЛ-10, видані ВАТ "Свердловський завод трансформаторов тока" (Російська Федерація) виготовлених в жовтні та листопаді 2013 року в кількості 15 шт., свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки в кількості 15 штук від 11.06.2014 р. та протоколи від 17.06.2014 р. випробовування трансформаторної напруги, на думку податкового органу свідчать, що власником та замовником перевірки даних трансформаторів є TOB "Енергосервіс", випробування проводились на ВАТ "Запорізьке пусконалагоджувальне підприємці 461".

Технічний паспорт ізоляторів ІОС - 110/400, виданий ВАТ "Словянский завод високовольтних ізоляторів" 21.10.2013 року та протокол № 85 18.06.2014 року випробовувань ізоляторів ІОС 25/500 та ІОС 110/400, на думку податкового органу свідчить, що власником та замовником перевірки ізоляторів є ПП "Кераміст" випробовування проводились на ВАТ "Запорізьке пусконалагоджувальне підприємство 461".

У судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача пояснила, що TOB "Екзітос" не могло продати ці товари TOB "ТВК Професіонал", оскільки, після дати їх продажу, відповідно до наведених документів про їх придатність до експлуатації, належали СПД ОСОБА_2, TOB "Енергосервіс" та ПП "Кераміст", а перевіркою не встановлено взаємовідносин між СПД ОСОБА_2, ПП "Кераміст", TOB "Енергосервіс" та TOB "Екзітос", TOB "ТВК Професіонал" та ВАТ "Тернопільобленерго".

Суд вірно не погодився із висновком податкового органу, що протоколи випробування електрообладнання однозначно свідчать про те, що на момент проведення випробовування власниками цих товарів були СПД ОСОБА_2, TOB "Енергосервіс" та ПП "Кераміст", проте суд і не спростував того, що ці особи, до здійснення поставки обладнання позивачу, могли бути власниками зазначеного електрообладнання. Вказані протоколи не є правовстановлюючими документами, вони лише підтверджують той факт, що СПД ОСОБА_2, TOB "Енергосервіс" та ПП "Кераміст" були замовниками робіт із перевірки робочого стану електрообладнання.

Колегія суддів вважає, що ВАТ "Тернопільобленерго" добросовісно надав наявну у нього технічну документацію про випробовування цих товарів. Дана технічна документація була надана при поставці товарів TOB "ТВК Професіонал".

Оскільки податковий орган вважав, що ці документи підтверджують те, що товари були у власності СПД ОСОБА_2, TOB "Енергосервіс" та ПП "Кераміст", то і обов'язком відповідача було встановлення правомірності набуття у них права власності на ці вироби TOB "Екзітос", TOB "ТВК Професіонал" чи іншою особою, а не доводити від супротивного неправомірність дій позивача без жодного висновку про те, як позивач отримав ці товари, крім того, що у постачальника позивача відсутня реальна операція поставки з TOB "Екзітос".

Стосовно відсутності технічної документації з випробовування всіх інших поставлених товарів їх попередніми власниками, то представник позивача пояснила, що їх наявність не є обов'язковою, оскільки така документація необхідна лише для експлуатації електрообладнання, а ВАТ "Тернопільобленерго" самостійно проводить такі випробовування.

Щодо відсутності сертифікатів якості та якісних посвідчень на товар, то відповідачем не доведено, що така продукція підлягає сертифікації в Україні з видачею відповідних сертифікатів якості. Найменування таких товарів відсутнє у переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженому наказом Держспоживстандарту України № 28 від 01.02.2005 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 04.05.2005 року за № 446/10746.

А тому, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що наведені доводи відповідача, а також невідповідність, на думку податкового органу, дат проведення випробовування обладнання та дат продажу TOB "Екзітос" обладнання ТОВ "ТВК Професіонал" не є беззаперечними доказами того, що TOB "ТВК Професіонал" взагалі не міг придбати ці товари, незалежно від законності та підстав їх придбання, і однозначно не можуть бути доказом того, що позивач, в подальшому, ці товари не міг придбати у TOB "ТВК Професіонал".

Так, при проведенні перевірки податковий орган не заперечив неналежного оформлення первинних документів, наявність електрообладнання у позивача, його використання у виробничій діяльності, не встановив іншого можливого постачальника ВАТ "Тернопільобленерго" товарно-матеріальних цінностей та інших фактів, які б могли свідчити про протиправні дії позивача.

Слід зазначити, що можливі порушення податкового законодавства TOB "ТВК Професіонал" чи інших осіб у ланцюгу постачання не можуть спростовувати реальності операцій з купівлі-продажу електрообладнання між TOB "ТВК Професіонал" та ВАТ "Тернопільобленерго" та мати наслідком встановлення правомірності дій позивача.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що висновки про порушення податкового законодавства контрагентом позивача чи іншими особами не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен відповідати за наслідки невиконання своїм контрагентом чи третіми особами вимог закону. Така позиція узгоджується й з висновками Верхового Суду України, висловленими, зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в справі №21-47а10, постанові від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06.

Крім того, ВАТ "Тернопільобленерго" не могло самостійно вибирати постачальника електрообладнання, оскільки було обмежене у праві вибору такого постачальника процедурою конкурсних торгів, що зокрема обумовлено нормами Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 10.04.2014 р. № 1197-VII.

Так, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ВАТ "Тернопільобленерго", як замовником, проводилися відкриті торги на закупівлю ізоляторів електричних керамічних, арматури ізолювальної керамічної до електричних машин, устаткування чи приладдя, трансформаторів електричних, апаратури електричної для комутації чи захисту електричних кіл на напругу більше 1000 В (запобіжники, розрядники, обмежувачі перенапруг, роз'єднувачі, вакуумні вимикачі та рубильники).

Переможцем торгів при здійсненні цих закупівель було визначено ТОВ "Торгівельно-будівельна компанія "Професіонал", пропозиція якого була акцептована позивачем.

Тому враховуючи вимоги Закону України "Про здійснення державних закупівель" суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач не міг укласти договір з іншим постачальником таких товарів. На час розгляду справи порушень ВАТ "Тернопільобленерго" законодавства щодо проведення цих відритих торгів не виявлено.

Тому, беручи до уваги вищевикладені обставини справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ВАТ "Тернопільобленерго" на підтвердження взаємовідносин з контрагентом було долучено до матеріалів справи копії всіх вищенаведених первинних документів, які були підставою для відображення таких господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліках. Слід зазначити, що первинні документи, якими ВАТ "Тернопільобленерго" доводить реальність здійснення господарських операцій з контрагентом, оформлені належним чином, такі досліджувались під час перевірки, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів. Вказана обставина не спростовується висновками перевірки та не заперечується представником відповідача.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Даючи узагальнюючу правову оцінку наведеним доказам, колегія суддів зауважує, що прямими доказами в підтвердження обставин правомірності формування податкового кредиту з ПДВ є надані позивачем первинні бухгалтерські документи, які відповідають вимогам чинного законодавства. Подані ж відповідачем докази не є прямими та в своїй сукупності не можуть вказувати на протиправність дій позивача при оподаткуванні згаданої господарської операції і підтверджувати обізнаність позивача про можливе сумнівне ведення господарської діяльності його контрагента.

Слід зауважити, що висновки про порушення податкового законодавства контрагентом позивача не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести наслідків невиконання своїм контрагентом чи третіми особами вимог закону.

Така позиція узгоджується й з висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в справі №21-47а10, постанові від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Тому, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам).

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що факт реального здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом підтверджується первинними документами встановленої форми. Долучені ВАТ "Тернопільобленерго" документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкові накладні також оформлені належним чином. Отже, реальність господарських операцій ВАТ "Тернопільобленерго" підтверджується долученими до справи письмовими доказами.

Тому, в даному випадку, встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджені належними доказами, спростовують висновки Тернопільської ОДПІ, констатовані в Акті перевірки від 26.03.2015 року № 2230/22-01/00130725, а тому податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 10 квітня 2015 року № , винесене на підставі зазначеного акту перевірки, підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. по справі № 819/1163/15-a - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 09.03.2016 року.