Справа № 2-а-19/10
Суддя: Бурзель Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-а-19/2010
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2010 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Бугіль В.В.

при секретарі Моргун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни,

встановив:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, посилаючись на те, що відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року вона є дитиною війни. Посилаючись на порушення відповідачем ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни просила визнати дії відповідача щодо виплати їй щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з порушенням вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними. Поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів за період з 01.01.2006 року по теперішній час. Зобовязати відповідача перерахувати та сплатити їй в повному обсязі, як дитині війни, недоплачене щомісячне підвищення до пенсії виходячи із розміру 30 % від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по дату винесення рішення у справі з урахуванням проведених виплат. Зобовязати відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до вимог положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відшкодувати їй за рахунок відповідача витрати, понесені нею на оплату послуг правової допомоги в розмірі 300 гривень.

В судове засідання позивачка не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити та слухати справу у відсутності представника відповідача. В своїх запереченнях зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України. Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 (далі Положення). Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовують винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України. Враховуючи те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат за цим законом проводить із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду країни, а також те, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Кабінет Міністрів України для реалізації положень цього закону повинен був внести, але вніс на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення у відповідність законодавчих актів до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», вважає, що з боку ПФУ У Яготинському районі не вбачається будь-яких порушень законодавства. Законодавством України визначено, що фінансування ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було призупинено на 200 рік. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» № 3367 від 19.01.2006 року пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону, запроваджуються за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак, виплата підвищення у 2006 році не була передбачена. Крім того, на даний час питання виплати підвищень до пенсії дітям війни законодавчо врегульовано. З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.. 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (п.п. 2 п. 41 розділу ІІ), згідно з якими дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, згідно з якою дітям війни(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір зазначеного підвищення становив: з 01.01.2008 року 47 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому, дітям війни, тобто позивачам, з 01.01.2008 року дане підвищення виплачується щомісячно в повному обсязі. Загальна сума виплаченого щомісячного грошового утримання позивачам складає 579,30 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення пункту 41 ОСОБА_2 Внесення змін до деяких законодавчих актів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було змінено статтю 6 Закону України від 18.11.2004 року № 219 «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон № 219). Механізм проведення розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни законом визначено не було. А вже 28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України видав постанову «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530, п. 8 якої установив, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 грн., з 1 липня 48,2 грн., з 1 жовтня 49,8 грн., а тому Пенсійний фонд України фактично проводив виплати не змінюючи механізму, змінивши лише нормативну основу. Абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон № 108), передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частина 3 цієї статті передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком передбачений абз. 1 ч. 1 ст. 28 застосовується винятково для визначення розміру пенсії, призначених відповідно до цього закону. Іншими словами для перерахунків або підвищень пенсій не застосовується. Пенсійний фонд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням розяснити терміни «мінімальна пенсія за віком» та «мінімальний розмір пенсії за віком», шляхом відповіді на два питання чи поширюється установлений в Законі № 1058 термін «мінімальний розмір пенсії за віком», правовідносини щодо обчислення пенсії або щомісячного грошового утримання чи державного соціального утримання за законом № 2095 і чи можна зазначені положення закону № 108 та Закону № 2095 розуміти так, що державна соціальна підтримка дітей війни здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок інших джерел фінансування. Конституційний Суд України дійшов висновку, що у частині третій статті 28 Закону № 108 закладено однозначно вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці першому частини першої цієї статті виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Непоширення мінімального розміру пенсій за віком, установленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону № 1058, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів крім цього Закону, дає підстави стверджувати, що наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої ст. 6 Закону України № 2095. Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають право підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Заповнення прогалини має здійснюватися законодавством, а тому вирішення цього питання не належить до повноважень суду. Отже, на період спірних відносин законом не був визначений механізм розрахунку і виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, із змісту ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вбачається, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата пенсій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Поважність пропуску причини позивачкою не доведено. ЇЇ посилання у позовній заяві про те, що вона дізналася про свої порушені права із засобів масової інформації не можуть бути поважною причиною, оскільки усі зміни до законодавства, що регулюють це питання висвітлювалися у офіційних виданнях. Крім того позивачкою не зазначено, коли саме вона дізналася про порушення її прав.

Вирішуючи питання про виплату підвищення до пенсії за 2009 рік, суд приймає до уваги, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внесені п.п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року за № 107, а тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення частково, а саме за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, оскільки відповідні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» з 09 липня 2007 року втратили чинність. При цьому, суд не може прийняти до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачами конституційної гарантії та права на виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу;. Тому вимоги, щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 86, 94, 99, 160 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 55, 92, 95 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області щодо нарахування ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з порушенням вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити недоплачену частину щомісячного грошового утримання за період з 13 січня 2009 року по 04 лютого 2010 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області на користь ОСОБА_1 300 (триста) гривень витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд Київської області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення постанови в повному обсязі, та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Бугіль