Справа № 824/2472/14-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2016 р. м. Київ К/800/11435/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Лосєва А.М.
Бившевої Л.І.
Шипуліної Т.М.
за участю секретаря Титенко М.П.
за участю позивача та представників: ОСОБА_5
позивача:ОСОБА_6
відповідача: не з"явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_5

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року

у справі № 824/2472/14-а

за позовом ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (надалі - відповідач) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 червня 2014 року №.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 23 червня 2014 року в частині донарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 2435021,22 грн., в тому числі за основним платежем - 2183609,94 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 251411,28 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року апеляційну скаргу відповідача задоволено повністю. Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23 червня 2014 року на загальну суму 2434434,05 грн., у тому числі 2183140,80 грн. - за основним платежем, 251293,25 грн. - за штрафними ( фінансовими ) санкціями. В цій частині винесено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року та залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 17 березня 2009 року по 31 грудня 2012 року та складено акт перевірки від 05 лютого 2014 року № 1525/24-12-17-01-18/НОМЕР_2.

За результатами розгляду заперечень позивача на вищезгаданий акт перевірки, відповідачем прийнято рішення провести повторну позапланову перевірку позивача.

На підставі направлень від 20 травня 2014 року №003741, № 003743, № 003742 та наказу № 849 від 20 травня 2014 року відповідачем проведена документальна позапланова перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків на зборів за період з 17 березня 2009 року по 31 грудня 2012 року. Результати перевірки оформлено відповідним актом від 02 червня 2014 року № 2059/24-12-17-01-18/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: п. 4.1, пп. 4.2.8 п. 4.2, ст. 4, пп. 9.9.1 п. 9.1 ст. 9, п. 18.1, п. 18.7 ст. 18 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-IV від 22 травня 2003 року, пп. 164.1.3, п. 164.1, пп. 164.2.6, пп. 164.2.9, пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164, п. 170.2, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб на суму 2183609,94 грн.

У зв'язку із виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 23 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 2435361,22 грн., у тому числі за основним платежем - на 2183609,94 грн., за штрафними санкціями - на 251751,28 грн.

Відповідачем під час судового розгляду справи в суді першої інстанції було проведено співставлення даних додатку № 2 до акта перевірки № 2059/24-12-17-01-18/НОМЕР_2 від 02 червня 2014 року із даними виписки розрахункового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 (ТБІ). За результатами співставлення була встановлена описка в додатку № 2, що мала вплив на розрахунок основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій, що відображені в податковому повідомленні - рішенні № від 23 червня 2014 року. Враховуючи вищевикладене відповідачем було визнано позовні вимоги позивача в частині неправомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення на суму 587,17 грн. (469,14 грн. - основний платіж, 118,03 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач здійснював транзитні операції з переведення безготівкових коштів в готівку, а тому, отримані ним кошти на виконання вказаних операцій не є доходом у розумінні податкового законодавства.

Із такими висновками не погодився апеляційний суд, зазначивши, що отримані на рахунки в банках позивачем кошти є доходом в розумінні податкового законодавства, а тому із відповідних сум має бути сплачений податок на доходи фізичних осіб.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-IV від 22 травня 2003 року, який діяв до набрання чинності 01 січня 2011 року Податковим кодексом України, дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Пунктом 3.1 ст. 4 вказаного Закону визначено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний оподатковуваний дохід; чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року; доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті; іноземні доходи.

Згідно з пп. 162.1.1 п. 162 ст. 162 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Приписами п. 164.1 визначено, що базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в перевіряємому періоді на рахунки позивача, які відкритті в ПАТ «ОТП банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк», надходили грошові кошти від його клієнтів (як правило нерезидентів), користувачів системи електронного обліку майнових прав "WebMoney Transfer" та "Liberty Reserve S.A.", крім цього у зазначений період позивач отримував грошові перекази по платіжним системам "Money Gram" та "Western Union Financial Services GmbH". За отримані кошти позивач купував у власників права вимоги до відповідних гарантів. Придбані права вимоги в подальшому відправляв у зворотному напрямку тим же відправникам переказів, фактично повертаючи їм їх кошти за мінусом, від 2 до 5 відсотків від суми, які залишались на його власних мережевих реквізитах у зазначених системах у вигляді відповідних до кожної операції правах вимоги, як плата за послугу.

Вказані обставини підтверджується і вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 травня 2014 року у справі № 727/11024/13-к, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області 07 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що рішенням суду, що набрало законної сили, встановлений факт здійснення позивачем саме транзитних операцій переведення з безготівкової у готівкову форму грошових коштів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності включення відповідачем до об'єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб всіх сум, що надходили на рахунки позивача.

Крім того, слід зазначити, що ні вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 травня 2014 року у справі № 727/11024/13-к, ні актом перевірки не встановлено суми, отриманої позивачем за здійснення відповідних операцій, що дало б можливість визначити об'єкт оподаткування податком з доходів фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи недоведеність відповідачем правомірності винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення, а також помилковість висновків суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210, 214, 215, 220, 221, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі № 824/2472/14-а скасувати.

3. Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі № 824/2472/14-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева
(підпис) Т.М. Шипуліна