Справа № 823/5441/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року справа № 823/5441/15

м. Черкаси

17 год. 37 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - Петренка О.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі-позивач) до Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції (далі-відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати постанови Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 48668175 від 04.09.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в сумі 28255,33 грн. та про відкриття виконавчого провадження № 48668412 від 04.09.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат про проведенню виконавчих дій в сумі 87, 97 грн.; зобов'язати Смілянський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції зняти арешт на 4-ох кімнатну квартиру АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови старшого державного виконавця від 25.09.2013.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2013 на виконанні у Смілянському МВ ДВС Смілянського МРУЮ перебував виконавчий лист № 2315/1794/2012 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме 4-ох кімнатної квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 16.06.2014 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення ВП № 37156190 у зв'язку з повним фактичним виконанням судового рішення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач наголошує, що у відповідності до ч. 6 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного дня після закінчення ВП відкриває ВП за постановою про стягнення виконавчого збору. Проте, останній порушив строки відкриття, відкривши ВП щодо стягнення виконавчого збору та витрат лише після спливу 1 року 2 місяці, а тому дані постанови є протиправними. Окрім того, оскільки борг в позивача відсутній, а виконавче провадження по виконавчому листу № 2315/1794/2012 закрите, останній просить скасувати постанову ДВС про накладення арешту на вказану квартиру.

Внаслідок чого представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

16 червня 2014 року старшим державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 37156190 за виконавчим листом № 2315/1794/2012 від 21.02.2013 Смілянського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості шляхом звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 у зв'язку з повним фактичним виконанням.

Пунктом 2 даної постанови зазначено, про виділення в окреме провадження постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

04 вересня 2015 року старший державний виконавець Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції виніс дві постанови про відкриття виконавчого провадження, якими з ОСОБА_2 забов'язано стягнути на користь держави 28 255,33 грн. виконавчого збору, та 87,97 грн. витрат.

Не погоджуючись з винесеними постановами позивач звернулася до суду.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку являється Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 червня 2014 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», з повним фактичним виконанням виконавчого документу.

Частиною 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Старший державний виконавець Смілянського відділу ДВС виніс постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 28255,33 грн. виконавчого збору та 87,97 грн. витрат 04 вересня 2015 року, тобто, через один рік два місяці 18 днів, що є порушенням строку, зазначеного в ч. 6 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», у відповідності з якою граничний строк відкриття виконавчого провадження минув 17 червня 2014 року.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами представника позивача, що державний виконавець порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», щодо винесення постанов поза межами строку, однак наголошує.

Частиною 1 статті 28 Закону № 606-XIV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом (ч. 5 ст. 41 Закону).

Тобто, у боржника - ОСОБА_2 обов'язок сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій згідно ЗУ «Про виконавче провадження» виник. Таким чином, остання повинна виконати постанови щодо сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Щодо скасування постанови про накладення арешту на майно боржника - квартири за адресою: АДРЕСА_3, суд зазначає.

Частиною 1 ст. 50 Закону встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже дана вимога також не підлягає до задоволення.

Крім того, в судовому засіданні, представником позивача заявлено клопотання про повернення суми компенсації витрат за надану правову допомогу сплачену ОСОБА_2 в розмірі 1000 грн.

Судом встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги від 26.02.2016, ОСОБА_2 з адвокатом Петренком О.В. уклали угоду щодо надання адвокатом ОСОБА_2 правової допомоги в адміністративній справі № 823/5441/15.

Сплата по даному договору підтверджується квитанцією № 22/12/15 від 22.12.15 на суму 1000 грн.

Окрім того, у відповідності до розрахунку понесених стороною позивача судових витрат адвокатом на підготовку позовної заяви затрачено 1,5 год. часу, що в грошовому еквіваленті складає 826, 2 грн., участь у судових засідання 1 год. - 551,2 грн.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, у відповідності до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 по 01.05.2016 складає 1378 грн., що в погодинному розрахунку становить - 8,29 грн. (за одну годину).

Тобто, оскільки в розрахунку адвокатом не зазначено суму його погодинної оплати за виконання роботи, а лише граничні суми відшкодування передбачені Зоконом № 4191-VI, суд виходив з мінімума встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» - 8, 29 грн. за годину роботи.

Окрім того, суд зазначає, що при досліджені договору на правову допомогу судом встановлено укладання останнього після відкриття провадження у справі, тобто представником позивача не доведено факту підготовки (складання) позовної заяви, та не надано належних доказів щодо використання ним джерел під час її написання.

Що ж стосується участі у судових засіданнях, суд зазначає, що адвокат у відповідності до журналів судового засідання, перебував в загальному - 1 год., тобто сума відшкодування підлягає в розмірі 8, 29 грн.

Однак, у зв'язку з частковим задоволенням адміністративного позову, у відповідності до ст. 94 КАС, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 487,2 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 4 (чотири) грн. 15 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163, 181 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії щодо порушення Смілянським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції ч. 6 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" при відкритті виконавчого провадження № 48668175 від 04.09.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в сумі 28255,33 грн. та при відкритті виконавчого провадження № 48668412 від 04.09.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат про проведенню виконавчих дій в сумі 87, 97 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (ідентифікаційний код 36091333) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Смілянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (ідентифікаційний код 36091333) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у сумі 4 (чотири) грн. 15 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 02.03.2016