Справа № 817/1126/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" березня 2016 р. Справа № 817/1126/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Одемчука Є.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Рівненської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з вказаним позовом та просила визнати протиправною бездіяльність Рівненської обласної державної адміністрації та зобов'язати відповідача вчинити дії з приводу її заяви про продаж земельної ділянки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Рівненської обласної державної адміністрації по неприйняттю рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: АДРЕСА_1).

Зобов'язано Рівненську обласну державну адміністрацію в особі голови адміністрації прийняти рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за ціною експертної грошової оцінки в сумі 503 550 (п'ятсот три тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

Зобов'язано Рівненську обласну державну адміністрацію в особі голови адміністрації або уповноважений орган (особу) укласти з ОСОБА_4 Договір кулівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,5000 га із цільовим призначенням: «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням)», розташованої за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а та вул. Залізнична, 20-б, за ціною експертної грошової оцінки в сумі 503550 (п'ятсот три тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

Присуджено на користь позивача із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

В апеляційній скарзі Рівненська обласна державна адміністрація просила скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року постанову суду скасовано та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачу на праві приватної власності належать об'єкти нерухомого майна: склад цукру (літ.Ш-1), будівля проф. БУМів (літ.Ц-2), розташовані за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а та вул. Залізнична, 20-б, що стверджується витягами про державну реєстрацію прав КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №№32026468, 32024249 від 14.11.2011 року (а. с. 15, 16).

У зв"язку з наявністю права власності на об"єкти нерухомого майна, позивач у грудні 2013 року звернувся до відповідача за одержанням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу орієнтовною площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням) (а. с. 20).

Площа земельної ділянки, що проектувалась до відведення у власність шляхом викупу обґрунтована генпланом забудови, погодженим головним архітектором Рівненського району.

Розпорядженням відповідача №111 від 14 квітня 2014 року позивачу надано дозвіл розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу орієнтовною площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району (а. с. 21).

На підставі розпорядження відповідача ліцензованою землевпорядною організацією ПП «Рівнеприватзем» розроблений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для передачі у власність шляхом викупу позивачу для зазначених цілей, який згідно вимог ст.186-1 Земельного кодексу України отримав погодження відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (висновок №805 від 02.07.2014), управління Держземагентства у Рівненському районі Рівненської області (висновок №16.07.2014 №04-20/188) (а. с. 25, 26).

За заявою позивача відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру із кадастровим номером НОМЕР_1, тобто відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказана земельна ділянка сформована (а. с. 27-29).

Вказаний проект землеустрою згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації, затвердженого начальником головного управління Держземагентства у Рівненській області від 20.08.2014 за №508 був оцінений позитивно як такий, що в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України (а. с. 30).

Розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації за №539 від 04.11.2014 «Про затвердження проекту землеустрою та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки» позивачу затверджено проект землеустрою площею 4,5000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району (а. с. 32).

На виконання вказаного розпорядження, проведена експертна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, 20-а та вул. Залізнична, 20-б, визначена одна з істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, ціна її продажу вартістю 503550 грн.00 коп. (звіт від 17.11.2014 року №169, що отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації №781 від 27.11.2014) (а. с. 31).

На підставі зазначених документів, 01.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про продаж земельної ділянки площею 4,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за ціною експертної грошової оцінки (а. с. 33), на що одержав відповідь про повернення клопотання «без прийняття відповідного рішення», яке оформлено листом за вих. №1773/0/01-31/15 від 25.03.2015 року (а. с. 34) та за своєю суттю та змістом фактично є відмовою у продажі позивачу земельної ділянки площею 4,5000 га.

Свою відмову відповідач мотивував тим, що загальна площа забудова земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача складає лише 5,3% від загальної площі земельної ділянки та недостатнього обґрунтування доцільності відведення земельної ділянки для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), на території Шпанівської сільської ради Рівненського району.

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку бездіяльності відповідача щодо неприйняття відповідного рішення (розпорядження) про продаж позивачу вищевказаної земельної ділянки, дійшов висновків, що така бездіяльність є протиправною.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Так, пунктом а) частини 1 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Статтею 128 Земельного кодексу України передбачено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано всі необхідні документи, визначені у ст.128 Земельного кодексу України і як власник нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, має гарантоване ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України право на викуп у власність земельної ділянки.

Дане право реалізовувалось позивачем згідно з вимогами Земельного кодексу України, що встановлюють для власників об'єктів нерухомого майна порядок викупу земельних ділянок.

Судом першої інстанції встановлено, що проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність шляхом викупу орієнтовною площею 4, 5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розроблений ПП «Рівнеприватзем» та погоджений територіальними органами виконавчої влади в сфері містобудування та архітектури та в сфері земельних відносин у встановленому законом порядку, підлягав державній експертизі землевпорядної документації та отримав позитивний висновок, містить інші погоджені текстові та графічні матеріали, визначені ст. 50 Закону України «Про землеустрій» в складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, відповідність розробленого проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність шляхом викупу вимогам законодавства, встановленим нормам та правилам засвідчена дослідженим судом висновком державної експертизи землевпорядної документації від 20.08.2014 за №508.

З огляду на вищезазначене, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що позивачем в повній мірі надано необхідні документи щодо мотивів викупу земельної ділянки, яке підтверджується: містобудівним обґрунтуванням - генпланом забудови земельної ділянки, погодженим головним архітектором Рівненського району та висновком відділу містобудування та архітектури Рівненської райдержадміністрації за №805 від 02.07.2014 року. При цьому, як зі сторони компетентного територіального органу виконавчої влади в сфері містобудування, так і зі сторони відповідача у листі від 25.03.2015 року не має жодних посилань на необхідність розроблення детального плану території і невідповідність проекту землеустрою саме з цієї підстави, а тому мотиви відповідача щодо необґрунтованості площі земельної ділянки, яку має намір викупити позивач, є безпідставними.

Окрім того, згідно ст.186-1 Земельного кодексу України вимагати додаткові матеріали та документи не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст. 50 «Про землеустрій» забороняється.

За змістом частини 3 статті 128 Земельного кодексу України, орган державної влади, Рада Міністрів АРК або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву, клопотання і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній), та /або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Частиною 5 статті 128 Земельного кодексу України визначено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність.

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, всупереч зазначених норм, відповідач не прийняв відповідне рішення на виконання вимог ч. 3 ст. 128 Земельного кодексу України, оскільки клопотання повернуто без прийняття відповідного рішення, а тому є обгрунтованими висновками суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно допустив бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 4,5000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції будівель складу цукру та проф. БУМів під виробничу базу з виготовлення твердого біопалива з подальшим обслуговуванням), розташованої за адресою: АДРЕСА_1).

Також, обгрунтовано не прийнято судом першої інстанції посилання відповідача на положення ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що вступили в дію 01.01.2015 року не заслуговують на увагу, оскільки проект землеустрою був затверджений розпорядчим актом відповідача - розпорядженням №539 від 04.11.2014 року, тобто земельна ділянка була відведена позивачу у власність шляхом викупу.

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка площею 4,5000 га за заявою позивача сформована як об'єкт цивільних прав та внесена до Державного земельного кадастру із кадастровим номером НОМЕР_1.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, розроблені та /або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути використані після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 6-1 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону України до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо неприйняття рішення (розпорядження) про продаж ОСОБА_4 вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у названій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог в частині зобов'язання Рівненську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про продаж земельної ділянки та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки суд втрутився в дискреційні повноваження відповідача та вийшов за межі завдань адміністративного судочинства, а тому судове рішення у названій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового - про часткове задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання суб"єкта владних повноважень прийняти рішення певного змісту, але цей спосіб захисту не можна застосовувати до дискреційного рішення.

З огляду на вищезазначене, коли судом першої інстанції встановлено, що позивачем дотримано вимог щодо форми, змісту та переліку усіх необхідних документів, які передбачені Земельним кодексом України для викупу земельної ділянки, відповідач зобов'язаний був в місячний термін прийняти рішення про вирішення питання про продаж позивачу земельної ділянки відповідно до вимог ч.3 ст.128 Земельного кодексу України, а тому належним захистом порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача вирішити питання про продаж позивачу земельної ділянки площею 4,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до вимог ч.3 ст.128 Земельного кодексу України з урахуванням приписів частини 5 зазначеної статті.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" травня 2015 р. скасувати в частині задоволення позову про зобов"язання відповідача прийняти рішення про продаж земельної ділянки та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та прийняти нове.

Зобов"язати Рівненську обласну державну адміністрацію вирішити питання про продаж ОСОБА_4 земельної ділянки площею 4,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до вимог ч.3 ст.128 Земельного кодексу України з урахуванням приписів частини 5 зазначеної статті.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Є.В.Одемчук

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_3

3- відповідачу Рівненська обласна державна адміністрація м-н Просвіти,1,м.Рівне,33028

4 - представнику позивача адвокату Курганській Олені Вікторівні АДРЕСА_2