Справа № 826/922/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/922/16

У Х В А Л А

02 березня 2016 року м. Київ № 826/922/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянський К.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва

до

приватного акціонерного товариства «Аверс»

про

стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Аверс» про стягнення заборгованості у розмірі 57 598,19 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк до 29.02.2016 для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачу було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з позовними вимогами майнового характеру у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір".

05.02.2016 від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просив звільнити від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на відсутність фінансування державного органу та відсутністю затвердженого Кабінетом Міністрів України бюджету Пенсійного фонду України на 2016 рік.

Дослідивши наявні в матеріалах позовної заяви докази, оцінивши обставини, якими обґрунтовується заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивачем не надано до суду жодних доказів відсутності у нього можливості сплатити судовий збір у встановленому Законом України «Про судовий збір».

Також, суд звертає увагу позивача, що пунктом 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, в якій пільги щодо сплати судового збору (звільнення від сплати судового збору) на Пенсійний фонд України та його органи не розповсюджується.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про судовий збір» передбачено Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, законодавцем не встановлено підстав для звільнення від сплати судового збору державних органів, у випадку посилання таких органів на відсутність видатків та коштів на рахунках. Суд не вправі підміняти органи законодавчої влади та вводити додаткові підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положення даної норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантією принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Згідно із положеннями частини першої статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від його сплати.

Оскільки, Закон України «Про судовий збір» в чинній редакції, положень щодо відстрочення сплати чи звільнення суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору не містить, а обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач не позбавлений можливості звертатись до відповідних органів із клопотанням про додаткове фінансування на оплату судового збору.

Керуючись положеннями статей 88, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м Києва про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.М. Кобилянський