Справа № 825/230/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Чернігів Справа № 825/230/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТАК" до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРТАК" (далі - ТОВ "ОРТАК") звернулося до суду з адміністративним позовом до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Менська ОДПІ) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 20.01.2016 №.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та незаконним, оскільки прямо порушує встановлені норми Податкового кодексу України, законні права позивача на самостійне визначення сум, які можуть бути віднесені до зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість та до бюджетного відшкодування на рахунок підприємства у банку, а також інтереси позивача, позбавляючи його можливості отримати з бюджету на свій рахунок кошти.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, надавши суду письмові заперечення, та наголосив, що занижена сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року, на думку відповідача, в силу вимог абз. «в» п.200.14. ст.200 Податкового кодексу України не може бути в подальшому заявлена до бюджетного відшкодування, оскільки на суму заявлену до відшкодування вже застосовано податкове повідомлення-рішення форми "В2". Також зазначив, що вважає свої дії щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення правомірними, а саме податкове повідомлення-рішення таким, що відповідає вимогам законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України Менською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ОРТАК" за жовтень 2015 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість (ПДВ) у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок) за результатами якої, складено Акт від 24.12.2015 №656/15/39327858 (а.с.9-10).

В розділі "Висновок" Акту від 24.12.2015 №656/15/39327858 зазначено:

- на порушення абзацу "б" п.200.4 та на вимоги абзацу "в" п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями ТОВ "ОРТАК" не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2015 року у сумі 765 818,00 грн.

На підставі вказано Акту перевірки Менською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.01.2016 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 765 818,00 грн завищення бюджетного відшкодування, що є предметом даного спору (а.с.7).

В Акті зазначено, що відповідно до податкової декларації по ПДВ за лютий 2015 року (вх. ОДПІ № від 19.03.2015) сума р.30 "Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" склала 1 311 082,00 грн, а р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду" 1 435 596,00 грн.

Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене в р.30 декларації з ПДВ за лютий 2015 року, виникло в січні 2015 року за рахунок проведення імпортних операцій по придбанню складової лінії по виробництву замороженої картоплі фрі із Туреччини та підтверджено Довідкою документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування від'ємного значення та декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ від 20.04.2015 №227/1540/39327858.

При розмитненні придбаного обладнання митним органам у січні 2015 року сплачено ПДВ у розмірі 2 076 900,00 грн (р.12.1 податкової декларації з ПДВ за січень 2015 року). Дане обладнання введено в експлуатацію Наказом "Про введення в експлуатацію основних засобів і визначення строків їх експлуатації" від 30.01.2015 №1Б та актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів форми ОЗ-1 на підставі даного наказу.

Актом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ОРТАК" від 12.05.2015 №266/1540/39327858 за лютий 2015 року визначено порушення вимог абзацу "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, а саме заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ на 765 818,00 грн, як наслідок, ТОВ "ОРТАК" винесено податкове повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 № та 21.05.2015 рекомендованим листом направлено платнику. 22.05.2015 ТОВ "ОРТАК" отримано дане податкове повідомлення-рішення, яке в подальшому не оскаржувалось. Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року від 06.08.2015 № на підставі податкового повідомлення-рішення форми "В2" занижену суму відшкодування в розмірі 765 818,00 грн враховано в р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду", яку в подальшому звітною декларацією з ПДВ від 18.08.2015 № за липень 2015 року перенесено в р.24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного".

25.11.2015 платником подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеної в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.11.2015 з ПДВ за жовтень 2015 року у розмірі 765 818,00 грн. На запит Менської ОДПІ від 04.12.2015 №1351/10/25-12-15-048 ТОВ "ОРТАК" надано відповідь від 08.12.2015 №21, згідно якої платником в уточнюючому розрахунку за жовтень 2015 року заявлено до відшкодування суму, а саме 765 818,00 грн (ВМД від 30.01.2015 №102110000/2015/020338), на яку застосовано податкове повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 №. Оскільки, вище зазначене податкове повідомлення-рішення форми "В2" не було оскаржене, платник добровільно відмовився від бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в сумі 765 818,00 грн. Отже, відповідно до вимог абзацу "в" п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України занижена сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року в розмірі 765 818,00 грн не може бути в подальшому заявлена до бюджетного відшкодування.

В зв'язку із зазначеним, податковим органом вказано на порушення абзацу "б" п.200.4 та на вимоги абзацу "в" п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями ТОВ "ОРТАК" не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2015 року у сумі 765 818,00 грн.

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ТОВ "ОРТАК" слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 та п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, згідно яких органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, та зокрема протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, проводити камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Так в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування від'ємного значення та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, про що складено Акт від 12.05.2015 №266/1540/39327858 (а.с.75-83).

Перевіркою було визнано, що підприємство занизило суму бюджетного відшкодування ПДВ у лютому 2015 року на суму 765 818,00 грн.

Судом встановлено, що в податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року (а.с.98-99) у р.12.1 вказано - сплачено ПДВ у розмірі 2 076 900 грн при розмитненні придбаного товару, в р.19 "Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" - 2 083 444 грн, при цьому у р.23.1 "Підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" - 3 013 023 грн, а в р.24 зазначено суму 663 234 грн.

Відповідно до податкової декларації по ПДВ за лютий 2015 року (а.с.104-105) сума р.30 "Сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" склала 1 311 082,00 грн, а р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду" 1 435 596,00 грн.

Таким чином, від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене в р.30 декларації з ПДВ за лютий 2015 року, призвело до заниження суми бюджетного відшкодування по від'ємному значенню, яке виникло в січні 2015 року, що стало підставою для винесення перевіряючим органом податкового повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 № з зазначенням суми такого заниження у розмірі 765 818,00 грн відповідно.

Вказане податкове повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 № оскаржене позивачем в судовому порядку. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2016 у задоволенні позову ТОВ "ОРТАК" відмовлено в повному обсязі, відтак на момент розгляду справи в суді є чинним. Підставою ж для оскарження в суді даного податкового повідомлення-рішення позивач зазначає необхідність виключення можливості для відповідача вказувати на не оскарження такого рішення.

При цьому судом встановлено, що уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06.08.2015 № з ПДВ (а.с.126-127) за травень 2015 року занижену суму відшкодування в розмірі 765 818,00 грн враховано в р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду".

Тобто, в серпні 2015 року платником у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку з ПДВ, виправлено р.28 декларації за травень 2015 року, чим від'ємне значення приведено в належний стан та відображено суму 765 818,00 грн із знаком "мінус".

Уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06.08.2015 № з ПДВ (а.с.126-127) за травень 2015 року занижену суму відшкодування в розмірі 765 818,00 грн враховано в р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду", яку в подальшому звітною декларацією з ПДВ за вересень 2015 року (а.с.149-150) перенесено до р.24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду" в загальну суму 2 162 491,00 грн.

Судом також встановлено, що 25.11.2015 позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеної в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25.11.2015 до податкової декларації з ПДВ № НОМЕР_2 за жовтень 2015 року у розмірі 765 818,00 грн (а.с. 161, 157-158).

Тобто заявлена до відшкодування сума 765 818,00 грн є наслідком заниження суми бюджетного відшкодування по від'ємному значенню, яке виникло ще в січні 2015 року, та щодо якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «В2» від 20.05.2015 № .

Досліджуючи фактичні обставини винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування, судом враховано, що згідно з абз. "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.2001.3 ст.2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому сума 765 818,00 грн фактично була сплачена позивачем у попередніх податкових періодах, про що зазначено в Актах перевірки від 12.05.2015 та від 24.12.2015 та представником відповідача не заперечувалось, належним чином заявлена до відшкодування та не перевищує суму, обчислену відповідно до п.2001.3 ст.2001 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, про що також вказано в Акті від 24.12.2015. Будь яких доказів на спростування вказаних обставини суду не надано.

Водночас, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції 01.07.2015) встановлено, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у п.200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Із системного аналізу зазначеної норми вбачається, що добровільна відмова у відшкодуванні стосується лише поточного звітного податкового періоду, а зарахування суми заниження до складу податкового кредиту - виключно наступного за ним звітного (податкового) періоду, а отже не може бути застосована до подальших звітних податкових періодів, у які може бути заявлене відшкодування.

В даному випадку, добровільна відмова може стосуватися лише періоду до подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06.08.2015 № з ПДВ (а.с.126-127) за травень 2015 року, де занижену суму відшкодування в розмірі 765 818,00 грн враховано в р.31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду", яку в подальшому звітною декларацією з ПДВ за липень 2015 року (а.с.136-137) перенесено до р.24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду".

А оскільки встановлено, що в серпні 2015 року платником у зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку з ПДВ, виправлено р.28 декларації за травень 2015 року, чим від'ємне значення приведено в належний стан та відображено суму 765 818,00 грн із знаком "мінус", тому правомірно 25.11.2015 позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відображеної в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25.11.2015 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року № НОМЕР_2 у розмірі 765 818,00 грн (а.с.157-158, 161).

Таким чином, вказану норму не може бути автоматично застосовано до подальших звітних періодів у які може бути заявлене відшкодування, оскільки законодавство на таку можливість не вказує, при цьому зарахування суми заниження до складу податкового кредиту стосується виключно наступного за ним звітного періоду, як то передбачено самою нормою. Після зазначеного вище звітного (податкового) періоду (серпень 2015 року), минуло ще 2 податкові періоди, у ході яких повернення ПДВ у зазначеній сумі коштами на рахунок підприємства у банку не заявлялось. Зазначене повністю підтверджується Актом камеральної перевірки від 24.12.2015 №656/15/39327858 та наданими податковими деклараціями разом з додатками до них.

Крім того, суд приймає до уваги роз'яснення, надане Державною фіскальною службою України від 12.01.2016 № 349/6/99-99-19-03-02-15, яким вказано, що Податковим кодексом України не передбачено обмежень щодо напряму декларування сум від'ємного значення податку, сформованих за звітні (податкові) періоди до липня 2015 року, суми ПДВ, які були перенесені з р.24 та р.31 декларації з ПДВ за звітний (податковий) період червень 2015 року до р.20.2 декларації з ПДВ за звітний (податковий) період липень 2015 року, можуть бути задекларовані платником у декларації з ПДВ за звітний (податковий) період починаючи з липня 2015 року (повністю або частково): в рахунок зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.23.1); до бюджетного відшкодування на його рахунок в банку (р.23.2); для включення до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.23.3). При цьому декларування платником сум від'ємного значення податку в рахунок зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.23.1) та до бюджетного відшкодування на його рахунок в банку (р.23.2) здійснюється виключно в рамках реєстраційної суми, визначеної відповідно до п.2001.3 ст.2001 Кодексу. На таку суму ПДВ, заявлену платником до відшкодування на рахунок платника в банку, зменшується реєстраційна сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН. (а.с.15).

В даному випадку суд визнає обґрунтованими посилання позивача щодо безпідставності винесення податкового повідомлення-рішення від 20.01.2016 №, оскільки воно прямо порушує законне право позивача на самостійне визначення сум, які можуть бути віднесені до зменшення суми податкового боргу з ПДВ та до бюджетного відшкодування на рахунок підприємства та позбавляє його можливості отримати бюджетне відшкодування взагалі. В даному випадку відмова у бюджетному відшкодуванні аргументована лише чинністю податкового повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 №, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, що є предметом розгляду даної справи (а.с.10). Визнання чинним податкового повідомлення-рішення форми "В2" від 20.05.2015 № постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2016, яка набрала законної сили, в свою чергу лише підтверджує факт заниження суми бюджетного відшкодування по від'ємному значенню на суму 765 818,00 грн. та не може визнаватися самостійною підставою відмови позивача від бюджетного відшкодування в подальших податкових періодах крім поточного та наступного. Чинність вказаного податкового повідомлення-рішення жодним чином не впливає на право позивача звернутися за бюджетним відшкодуванням, позаяк вказує на допущені ним при поданні податкової звітності помилки, які в подальшому ним відкориговані.

Щодо складової частини позовної вимоги про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. В контексті цієї норми, ч.4 ст.105 КАСУ передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги зокрема про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. У разі задоволення адміністративного позову відповідно до ч.2 ст.162 КАСУ суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, абзац 2 ч.2 ст.162 КАСУ підлягає тлумаченню з урахуванням викладеного висновку і повинен розумітися таким чином, що суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб'єкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами. Так, позовні вимоги заявлені про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, встановлені ж ст.ст.105,162 КАСУ способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин. Так, вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта, а про визнання протиправним - індивідуального акта.

Нечинним нормативно-правовий акт стає з дати набрання відповідним рішенням суду законної сили, а протиправність індивідуального акта виникає (у разі набрання рішенням суду про задоволення адміністративного позову законної сили), з моменту прийняття такого акта суб'єктом владних повноважень (вчинення дії або бездіяльності). Вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах. Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами КАСУ має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акта визнання його нечинним.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, у зв'язку з необхідністю повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, а також враховуючи що належним способом захисту порушеного права є саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та в силу ст.19 Конституції України, ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 20.01.2016 № належить визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 20.01.2016 №.

Стягнути з Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Леніна,57 м. Мена, 15600, код 3948774) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТАК" (вул. Індустріальна,17-а, м Мена, 15600, код 39327858) 11 487,27 грн (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 27 коп.) судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк