Справа № 1819/169/12
Суддя: Лєвша С. Л.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1819/169/12 р.
Провадження № 2-а/1819/26/12 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2012 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвши С.Л.,

з участю секретаря Щербань С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області

- про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2012 року ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради звернулося до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови від 22 грудня 2011 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 1360 гривень за повторне невиконання рішення суду, а справу закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова від 22 грудня 2011 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 1360 гривень за невиконання рішення суду є безпідставною, оскільки 28 листопада 2011 року позивач отримало від підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумський області постанову старшого державного виконавця Комишан А.О. про відкриття 22 листопада 2011 року виконавчого провадження. Підставою для її винесення стало звернення 16 листопада 2011 року до відділу ДВС стягувача ОСОБА_3 з виконавчим листом № 2-а-2801/11, виданого 16.11.2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання позивача дорахувати та виплатити ОСОБА_3 недораховану щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент її виплати за 2011 рік, з урахуванням виплачених коштів. Боржником по цій постанові визначено позивача та надано можливість самостійно виконати постанову негайно. Позивачем на виконання постанови було проведено певні дії, а саме, 30 листопада 2011 року до відділу ДВС направлено відповідь з копією розпорядження про перерахунок, копією розрахунку доплати по рішенню суду, копією запиту до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації від 03 травня 2011 року про додаткове фінансування на виконання рішень суду та надано банківські реквізити, по яким виплачується щорічна допомога на оздоровлення особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Але, 21 грудня 2011 року позивачем отримано постанову про накладення штрафу від 12 грудня 2011 року за невиконання рішення суду у розмірі 680 гривень, на яку 22.12.2011 року було подана адміністративна позовна заява до Сумського окружного адміністративного суду. Після цього, 28 грудня 2011р. позивачем отримано постанову про накладення штрафу від 22 грудня 2011 року за повторне невиконання рішення суду, у розмірі 1360 гривень.

Що стосується невиконання рішення суду без поважних причин, то позивач мотивує свій позов тим, що статтею 95 Конституції України чітко встановлено, що виключно законом про Державний-бюджет України визначаються будь які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тому норми, які вводяться Законом України „Про Державний бюджет" діють протягом бюджетного року, з безумовними та пріоритетними відносно інших законів.

Використання службовою особою бюджетних коштів усупереч їх цільовому призначенню або в обсягах, що перевищують затверджені межі видатків, а так само недотримання вимог шодо пропорційного скорочення видатків бюджету чи пропорційного фінансування видатків бюджетів усіх рівнів, як це встановлено чинним бюджетним законодавством, якщо предметом цих діянь були бюджетні кошти карається законом згідно зі статтею 210 Кримінального кодексу України (Порушення законодавства про бюджетну систему України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. В свою чергу видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, в тому числі і на соціальний захист та соціальне забезпечення. Відповідно до цього бюджетне призначення - повноваження, надане головному розпоряднику бюджетних коштів Бюджетним Кодексом України, законом України «Про Державний бюджет України» або рішенням про місцевий бюджет, що має кількісні та часові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування. На підставі ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет. Так як виплата щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про Державний бюджет України». Тобто, до стабілізації економічного становища в Україні усі суспільні потреби, які тягнуть за собою видатки з Державного бюджету України, в т.ч. і розмір зазначеної допомоги, мають бути задоволені виходячи з реальних фінансових можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджені Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Крім того, за обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути за бюджетними призначеннями, передбаченими Законом України «Про Державний бюджет України», органи, уповноважені відповідно Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України забезпечувати їх діяльність, в особі їх керівників, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України затверджуються законом про державний бюджет шляхом встановлення їм бюджетних призначень. Згідно з додатком № З «Розподіл видатків державного бюджету України» Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" головним розпорядником коштів по КПКВ 2501250 Компенсація за шкоду, заподіяну здоровю, та допомоги на оздоровлення, у разі звільнення з роботи громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено Міністерство соціальної політики України. Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.11 № 389/2011 Мінсоцполітики є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, соціального обслуговування населення. Відповідно до основних завдань Мінсоцполітики забезпечує через систему підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний захист шляхом своєчасного та адресного надання соціальної підтримки. Кошти на виплату допомоги, вказаної у позові, позивач отримує від Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, а воно в свою чергу отримує субвенцію від головного розпорядника коштів - Міністерства соціальної політики України. Тому, позивач не має можливості виплатити позивачу допомогу в розмірах передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений позивачу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та додатково пояснила, що відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області мав можливість у примусовому порядку зняти з рахунку необхідні гроші, але цього не зроблено. Крім того пояснила, що з 4800 гривень присуджених до стягнення виплачено тільки 100 гривень.

Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявився, про місце і час його проведення повідомлений належним чином, про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомлено.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2011 року винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 вбачається, що ним відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2а-2801/11 виданого 16 листопада 2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради дорахувати та виплатити ОСОБА_3 недораховану щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розміри 5-ти мінімальних заробітних плат на момент її виплати за 2011 рік, з урахуванням виплачених коштів. (а.с.5).

З особового рахунку одержувача пенсії, допомоги №700155 ОСОБА_3 вбачається, що сума доплати згідно рішення суду за 2011 рік становить 4800 гривень з яких виплачено 100 гривень. (а.с.6).

З постанови про накладення штрафу винесеної 22 грудня 2011 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 вбачається, що за невиконання за виконавчим листом №2а-2801/11 виданого 16 листопада 2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради дорахувати та виплатити ОСОБА_3 недораховану щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розміри 5-ти мінімальних заробітних плат на момент її виплати за 2011 рік, з урахуванням виплачених коштів, - у встановлений державним виконавцем термін без поважних причин накладено на боржника ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради штраф у розмірі 1360 гривень. (а.с.7).

З листа ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 30.11.2011 року направленого на адресу начальника ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області вбачається, що на виконання постанови Шосткинського міськрайонного суду позивачем проведено розрахунок недоплаченої ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011 рік і сума недоплаченої допомоги склала 4700 гривень. Позивачем направлено запит до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації на виділення додаткових коштів для виконання постанов Шосткинського міськрайсуду «Про визнання дій управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради неправомірними, зобовязати провести перерахунок та сплату заборгованості по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки кошторисом на 2011 рік дана виплата учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_3 у сумі 4700 гривень не передбачена. (а.с.8).

З розпорядження ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 02.11.2011 року вбачається, що у ОСОБА_3 одноразова щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації аварії ЧК, постанова Шосткинського міськрайсуду від 26.10.2011 року, до виплати становить 4800 гривень. (а.с.10).

З листа ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради від 14.12.2011 року направленого на адресу заступника начальника Шосткинського управління державного казначейства вбачається, що у звязку із відсутністю бюджетних призначень від Головного розпорядника коштів, яким визначено Міністерство соціальної політики України, позивач не має можливості добровільно виконати рішення суду в частині сплати недоплачених сум допомоги, передбачених законодавством для окремих категорій громадян. Відповідно до п.2.11 розділу 2 наказу Державного казначейства України від 09 серпня 2004 року №136 реєстрація органами ДКУ зобовязань не здійснюється при невідповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми. Паспортами бюджетних програм по КПКВ 2501250 «Компенсація за шкоду заподіяну здоровю, допомога на оздоровлення, у випадку звільнення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та КПКВ 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» бюджетні призначення на виплату компенсації та допомог по рішенню суду не передбачені. (а.с.11).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІV примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням рішення суду у встановлений строк, відповідачем відповідно до ст.ст. 5, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження", 12.12.2011 року було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду, а 22.12.2011 року про накладення штрафу в розмірі 1360 гривень..

При цьому, суд вважає, що постанова від 22.12.2011 року не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства України. Так, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Окрім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення, але як вбачається з матеріалів справи позивач з відповідними заявами не звертався. Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щорічної компенсації на оздоровлення за 2011 рік, згідно ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допомога, однак, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання даної допомоги, яка прямо передбачена законом та постановлена до стягнення судовим рішенням.

Реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину неможливості виплатити кошти за рішенням суду, судом не може бути прийнято до уваги. Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Відповідно до правової позиції Європейського суду по справі Кечко проти України, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини невиконання рішення ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради стосовно здійснення перерахунку та виплати на користь ОСОБА_3 недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, згідно із ч. 4 ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною національного законодавства, а також статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції

Враховуючи, що позивачем без поважних причин, всупереч п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, не були виконані вимоги старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумський області з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-2801/11, виданого 16.11.2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України та в межах повноважень, наданих йому Законом України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 1360 гривень, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови від 22 грудня 2011 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5