Справа № 808/8308/13-а(ПР/808/10/14)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. справа 808/8308/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виплатити заробітну плату за роботу у святкові і неробочі дні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.10.2013 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невідображення в бухгалтерському обліку відомостей про роботу у вихідні і неробочі дні 03.05.2009, 04.05.2009, 07.03.2010, 04.05.2010, 08.05.2010, 10.05.2010, 23.10.2010, 24.10.2010; ненарахування та невиплати винагороди за роботу у вихідні і неробочі дні; ненадання інших днів відпочинку при звільненні;

- зобов'язати нарахувати і виплатити заробітну плату за 8 відпрацьованих днів в сумі 3992гр99коп (т1ас3,15).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 в задоволенні позову відмовлено (т1ас216).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати т позовні вимоги задовольнити. Вказує, що при звільненні не виплачені всі належні йому суми, а саме компенсація за роботу у святкові, вихідні, неробочі дні (т1ас224).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 працював в Контрольно-ревізійному управлінні в Запорізькій області з 02.08.1999 по 18.04.2011 (т1ас21).

Звільнений наказом начальника КРУ в Запорізькій області №97-о від 18.04.2011 з посади начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів за угодою сторін.

В пункті 2 наказу доручено відділу бухгалтерського обліку і звітності виплатити ОСОБА_1:

- грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 16 календарних днів за період з 02.08.2007 по 01.08.2008;

- грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки в зв'язку з хворобою тривалістю 4 календарні дні за період з 02.08.2008 по 01.08.2009;

- грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки в зв'язку з хворобою тривалістю 3 календарні дні за період з 02.08.2009 по 01.08.2010;

- грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 11 календарних днів за період з 02.08.2010 по 18.04.2011;

- грошову компенсацію за невикористані 5 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи в державних органах понад 11 років (т1ас23,95).

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про державну службу», для виконання невідкладної і непередбаченої роботи державні службовці зобов'язані за розпорядженням керівника органу, в якому вони працюють, з'являтися на службу у вихідні, святкові та неробочі дні, робота за які компенсується відповідно до чинного трудового законодавства.

Відповідно до статті 72 КЗпП України, робота у вихідний день може компенсуватись, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі в подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 КЗпП України, робота в святковий і неробочий день оплачується в подвійному розмірі працівникам, які одержують місячний оклад, - в розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота в святковий і неробочий день провадилась в межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Відповідно до частини 3 статті 107 КЗпП України, на бажання працівника, який працював в святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Виходячи з наведених норм, визначальною ознакою у виборі виду компенсації за працю у вихідні, святкові та неробочі дні - є згода сторін. В даному випадку, державний службовець та державний орган мали узгодити, тобто вчинити цілеспрямовані дії з кожного боку, направлені на активне вираження волевиявлення щодо вибору виду компенсації за працю у неробочий час.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, такі активні дії здійснив тільки суб'єкт владних повноважень, які виразились у виданні наказів:

- №79-о від 28.04.2009 на підставі доповідної записки начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології ОСОБА_1 залучити до роботи у вихідні дні 03 та 04 травня 2009 року працівників відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології згідно з додатком. Надати залученим до роботи в ці дні працівникам інші дні відпочинку за їх заявами (т1ас32,97);

- №120-о від 30.04.2010 на підставі доповідної записки начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології ОСОБА_1 залучити до роботи у вихідний день 04 травня 2010 року працівників відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології згідно з додатком. Надати залученим до роботи в цей день працівникам інші дні відпочинку за їх заявами (т1ас34,101);

- №123-о від 07.05.2010 на підставі доповідної записки начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології ОСОБА_1 залучити до роботи у вихідні дні 08 та 10 травня 2010 року працівників відділу контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання надр та екології згідно з додатком. Надати залученим до роботи в ці дні працівникам інші дні відпочинку за їх заявами (т1ас35,104);

- №323-о від 22.10.2010 на підставі доповідної записки начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів ОСОБА_1 залучити до роботи у вихідні дні 23, 24 жовтня 2010 року працівників відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів згідно з додатком. Надати залученим до роботи інші дні відпочинку за їх заявами (т1ас38,110);

Тобто сторони погодили компенсацію за працю у неробочий час - шляхом надання інших днів відпочинку. Позивач проти цього не заперечував, адже не під час перебування на державній службі, ні при звільненні не вимагав оплати в подвійному розмірі.

В заяві від 02.03.2011 про звільнення за угодою сторін, ОСОБА_1 просив надати з 02.03.2011 невикористану частину щорічної основної відпустки за період з 02.02.2007 по 01.08.2009 тривалістю 16 календарних днів; невикористану частину в зв'язку хворобою щорічної основної відпустки за період з 02.08.2009 по 01.08.2010 тривалістю 13 календарних днів; частину щорічної основної відпустки за період з 02.08.2010 по 01.08.2011 тривалістю 11 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку за стаж державної служби тривалістю 7 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення з подальшим звільненням з 18.04.2011 (т1ас96).

Те що позивач більше ніж через півтора року після звільнення та більше ніж через два роки після останнього виходу на роботу у вихідні дні, 20.12.2012 звернувся до ДФІ в Запорізькій області з заявою про виплату коштів за роботу у святкові, вихідні та неробочі дні в 2009-2010 роках (т1ас24), а з позовною заявою через три роки після описуваних подій, - на думку колегії суддів не може породжувати обов'язку відповідача нарахувати і виплатити заробітну плату за роботу у святкові, вихідні, неробочі дні.

Колегія суддів погоджується з окружним судом, що ОСОБА_1 мав можливість скористатись своїм правом на отримання інших днів відпочинку, але ні під час роботи, ні при звільненні, такого бажання не висловив.

При звільненні позивача проведений повний розрахунок, в тому числі виплачена компенсація за всі дні невикористаних відпусток, які він просив (т1ас114-124). Відтак порушень прав ОСОБА_2 з боку ДФІ в Запорізькій області не допущено.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали проголошено 01.03.2016.

В повному обсязі ухвала складена 02.03.2016.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко