Справа № 2а-713/2010
Суддя: Логвінова О. В.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-713/2010
Провадження № 713/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2010 року суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління про перерахунок

та нарахування пенсії по інвалідності, що настала із-за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв»язку зі зміною розміру мінімальної пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання неправомірними дій під час нарахування пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, яка настала в результаті каліцтва під час ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції (надалі ЧАЕС). Мотивуючи свої вимоги Позивач зазначив, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом III групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків вказаної аварії.

Він отримує пенсію по Пі групі інвалідності, що настала внаслідок захворювання на ЧАЕС, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, однак обчислення та виплата пенсії, як зазначає ОСОБА_1. здійснюється без врахування положень ст.ст. 50, 54 ч. 4 названого Закону. У зв'язку з цим. Позивач просить визнати неправомірною відмові відповідача в здійсненні перерахунку його пенсії та зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії з 01.01.2004 року, відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», по ПІ групі інвалідності, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком в розмірі 50% пенсії за віком, яка встановлюється ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що Управлінням пенсійного фонду України Київського району із м. 1 Іолтаві, без дотримання загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами і принципу верховенства права, здійснено обчислення та його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654, частиною 1 якої встановлені доплати до пенсій. До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України № 654 діяла інша постанова КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держаного бюджету» № 1 від 03.01.2002 р., згідно якої за основу для розрахунку, було визначено розмір мінімальної пенсії за віком в сумі 19,91 грн.

Згідно розрахунку Позивача, відповідно до ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по інвалідності ПІ групи, не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, при цьому за основу при розрахунку має братись розмір мінімальної пенсії, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування». Також. Позивачу має бути нарахована додатковггпенсія відповідно до ст. 50 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_2 України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України. Однак на думку Позивача, Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, під час обчислення та виплати йому пенсії, діяло в порушення ОСОБА_2 України та вказаних Законів, про що свідчить відмова Відповідача в перерахунку пенсії за вих. № 2586/П-2 від 03.12.2009 року.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву розглядати справу без його участі та просив позовні вимоги викладені в позовній заяві задовольнити в повному.

Представник Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві надав до суду заперечення на позовну заяву, але подав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Суддя вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та проведення судового засідання на основі наявних матеріалів.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід III групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків вказаної аварії і йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 1 ст. 46 ОСОБА_2 України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації вказаного конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплені в Законі України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 р. розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчими по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. А згідно ст. 50 цього Закону, даним особам також має бути призначена додаткова пенсія у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет на 2007 р.» та «Про державний бюджет на 2008 р.», були внесенні зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно даних змін, відповідно до зазначеної ст. 54 в новій редакції, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А відповідно до вказаної ст. 50, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам III групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 ОСОБА_2 України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених

ОСОБА_2 України. Статтею 92 Основного Закону передбачено, що виключно законами встановлюються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. А згідно ст. 21 цього Основного Закону, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Тому, рішеннями Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та № 10- РП від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 р.» та «Про державний бюджет на 2008 р.», якими були внесенні зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, на час прнизначення пенсії Управлінням пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, у Позивача існувало право на отримання пенсії у розмірі, не менше, ніж 6 мінімальних пенсій за віком, що передбачено ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії в розмірі, встановленому в ст. 50 цього Закону, зокрема по інвалідам НІ групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 вказаного Закону, випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її' нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Законом України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлено розміру мінімальної пенсії за віком. Однак розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір, не має.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини аналогія закону). Тому, суд не бере до уваги положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим Законом. Оскільки наявність такої норми, за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації Позивачеві конституційної гарантії та права отримання пенсії за шкоду, заподіяну його здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної нсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та .Аїльний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У запереченнях проти позову Відповідач посилається на те, що при нарахуванні сії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, він змірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня сійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654, частиною 1 якої встановлені UTI1 до пенсій і після їх здійснення, розмір основної пенсії, зокрема по III групі іідності має становити не менше 980 грн. Тим самим, дана постанова істотно звужує га обсяг існуючих прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, злених законами України, що суперечить ст. 22 ОСОБА_2 України.

До такого ж самого звуження змісту існуючих прав призводить і Постанова Кабінету т р і в України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і4 5.2008 р. № 530. адже в ній зазначено, що особам, які постраждали внаслідок ^нільської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, ідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали :ок Чорнобильської катастрофи виплачується у таких розмірах до прожиткового му. встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що ть до категорії 1: інвалідам III групи 15 відсотків.Посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, суд не вважає необгрунтованим, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав Позивача, встановлених цим же Законом.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується. Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розмір) пенсії Позивачеві, застосуванню підлягають ст.ст. 50. 54 ч. 4 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімальної пенсії за віком ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держаного бюджету» № 1 від 03.01.2002 р., «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654 та «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. №530.

При розрахунку пенсії, передбаченої статтями 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлюється у законі про Державний бюджет на відповідний рік. Закон України «Про державний бюджет на 2010 рік» не прийнятий, однак ст. 2 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 р. № 1646-/Ч, на сьогоднішній день встановлений мінімальний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 695 грн.

Згідно ч. З ст. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону № 231 від 05.10.2006 р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 2 Постанови Верховної Ради «Про сучасний стан пенсійного забезпечення ~а впровадження пенсійного страхування в Україні» Верховна Рада постановила: «вважати неприпустимими і такими, що суперечать ОСОБА_2 України не виконання законів у сфері пенсійного забезпечення та будь-які спроби звузити обсяг чи зміст прав пенсіонерів, які встановлені законодавчими актами».

Частиною 3 ст. 22 ОСОБА_2 України встановлено, що прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Таким чином, право на отримання пенсії в розмірі не менше ніж 6 мінімальних пенсій за віком, передбачених ст.. 54 Закону №796-Х11 та додаткової пенсії, у позивача на час його звернення з відповідною заявою до відповідача існувало, а реалізація цього права не залежало від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а мала безумовний характер.Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Тому. Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві є належним відповідачем у даній справі, оскільки ОСОБА_1 проживає саме в цьому районі.

Згідно ст. 19 ОСОБА_2 України, пенсійний фонд має нараховувати пенсію дотримуючись в першу чергу ОСОБА_2 України. Законів та гіідзаконних нормативно- правових актів, які не суперечать законодавчим актам, що мають вищу юридичну силу, дотримуючись при цьому ст. 8 Основного Закону щодо верховенства права та застосування ОСОБА_2 як норми прямої дії. Тобто, такий обовязок наступає у суб'єкта владних повноважень, з моменту виникнення на це права у пенсіонера, не залежно від його звернення із заявою, оскільки ОСОБА_2 та закони мають дотримуватись не за заявою особи, а відповідно до зазначених норм ОСОБА_2 України.

Відповідно до ч. 2 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Також статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української PCP Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''. А згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Встановлено, що нарахування пенсії здійснювалось невірно і фактично позивачу мав бути нарахований інший розмір пенсії, однак з вини відповідача дана пенсія не була виплачена, тому її виплата за минулий період має здійснюватися без обмеження будь- яким строком.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з 01.01.2004 року здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 64 ОСОБА_2 України, ст.ст. 45, 50, 54, 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7-11, 71. ч. З ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірах, передбачених ст. 50 та ч. 4 ст. 54, ст.. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» та ст.. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2004 року відповідно до ч. 4 ст. 54, ст.. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, що на даний час становить 3438 грн. та провести виплату нарахованих сум.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії інваліду 3 групи ОСОБА_1 з 01.01.2004 року відповідно до ст. 50. ст. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, що на даний час становить 286. 50 грн. та провести виплату нарахованих сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави, шляхом подачі в 10 денний строк, з дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя О.В.Логвінова