Справа № 760/20078/15-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві на постанову та окрему ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 у справі за адміністративним позовом Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві, Директора Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві ОСОБА_2 про визнання наказів незаконними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Київський міський психоневрологічний диспансер № 5 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві, Директора Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві ОСОБА_2 про визнання наказів директора ТМО «ПСИХІАТРІЯ» № 226 від 06.08.2015 «Про системну організацію управління та надання психіатричної допомоги населенню в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві» та № 227 від 06.08.2015 «Про поліпшення стану диспансерного нагляду хворих на психічні розлади та надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в закладах ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві» щодо Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 незаконними та в цій частині їх скасування.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

04.12.2015 Солом'янським районним судом м. Києва прийнято окрему ухвалу.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями ТМО подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати оскаржувану постанову та окрему ухвалу суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідача підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова та окрема ухвалу суду - скасуванню, провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що справа, яка розглядається, є адміністративною. Проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим.

Згідно Статуту Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 диспансер заснований на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядкований Головному управлінню охорони здоров'я та медичного забезпечення КМДА.

Заклад у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, постановами ВР України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями КМ України, рішеннями КМР, розпорядженнями Київського міського голови та КМДА, наказами МОЗ України і ГУ охорони здоров'я та медичного забезпечення КМДА, цим Статутом та іншими нормативними актами.

Так, рішенням КМР «Про територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві № 330/9387 від 22.05.3013 до складу територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві включено заклади охорони здоров'я, що засновані на комунальній власності територіальної громади м. Києва, відповідно до додатку.

Розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) № 2376 від 31.12.2013 затверджено зміни до Статуту Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 (а.с. 33-36).

03.04.2015 з Головним лікарем Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, що входить до сфери управління Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу КМР (КМДА) укладено контракт (а.с. 37-44).

Тобто, фактично в даному випадку йде мова про співпрацю психіатричних закладів м. Києва на рівні консультацій з розробленням спільних планів щодо покращення надання медичної допомоги, координації дій між психіатричними закладами, як стаціонарними так і амбулаторного профілю, ведення єдиних стандартів лікування та їх спостереження тощо.

Відповідно до Статуту, змін до нього, рішення КМР, розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) вбачається, що управлінські функції по відношенню до позивача здійснює Департамент охорони здоров'я виконавчого органу КМР (КМДА).

Згідно статуту Територіального ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві, ТМО є бюджетною (неприбутковою) установою, що заснована на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядкована Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с. 73-79).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Директором ТМО «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_2 прийняті накази № 226 від 06.08.2015 «Про системну організацію та на дання психіатричної допомоги населенню в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві та № 227 від 06.08.2015 «Про поліпшення стану диспансерного нагляду хворих на психічні розлади та надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в закладах ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві.

Позивач вважає дані накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті директором ТМО з перевищенням наданих йому повноважень. На думку позивача, директор ТМО своїми спірними наказами фактично перевищив свої повноваження, незаконно присвоїв собі владні повноваження КМР, Виконавчого органу КМР (КМДА) та незаконно втручається в організаційно-правову діяльність Департаменту охорони здоров'я Виконавчого органу КМР (КМДА) та медичного закладу, та намагається здійснювати у медичному закладі організаційно-правову роботу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки фактично директор ТМО «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_2, не будучи уповноваженим КМР, Виконавчим органом КМР (КМДА), незаконно присвоїв собі виключні і делеговані повноваження цих суб'єктів владних повноважень та самостійно наділив себе додатковими владними управлінськими функціями, перевищивши свої делеговані повноваження.

Так, відповідно до частини першої ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому приписи частини другої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплюють, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 частини першої ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому зі змісті абзаців 2-3 пункту 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» випливає, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах саме владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

З наведеного випливає, що законодавець, вказуючи про можливість оскарження, в адміністративному порядку будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не зазначив чітких критеріїв віднесення певного спору до публічно-правового.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи вбачається, що Київський міський психоневрологічний диспансер № 5 та ТМО «ПСИХІАТРІЯ» є бюджетними установами, заснованими на комунальній власності територіальної громади м. Києва та підпорядкованими і підзвітними Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу КМР (КМДА).

Тобто, правовідносини, що існують між сторонами у даній справі не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контролюючих функцій відповідачем по відношенню до позивача, отже не є публічно-правовим спором.

В судовому засіданні - 03.03.2016 відповідачем підтверджено те, що ним не здійснюються жодні організаційно-розпорядчі функції по відношенню до позивача.

Аналіз наведених вище норм та обставин, дає підстави для висновку, що ТМО не вчиняє обов'язкових для виконання позивачем рішень. Наведене свідчить про відсутність відносин влади-підпорядкування між Київським міським психоневрологічним диспансером № 5 та ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві.

Представник Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу КМР (КМДА) в судовому засіданні підтвердила вищенаведені обставини та зазначила, що тільки Департамент має відповідні владні повноваження по відношенню до позивача та відповідача, обидва вони є виключно медичними закладами різних рівнів, жодних владно-розпорядчих функцій їм не делеговано.

Відтак, відповідач не здійснює владні управлінські функції на основі законодавства по відношенню до позивача, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про помилковість твердження суду першої інстанції щодо можливості розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 157, 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві на постанову та окрему ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 задовольнити частково.

Постанову та окрему ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві, директора Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві ОСОБА_2 про визнання наказів незаконними закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 09.03.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.