Справа № 524/5715/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 р. Справа № 524/5715/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.10.2015р. по справі № 524/5715/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука

про визнання дій (бездіяльності) неправомірними,

ВСТАНОВИЛА

В липні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі по тексту - УДВС ГТУЮ в Полтавській області), в якому просив суд визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.04.2014 року по справі № 524/2527/14-а про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити позивачеві матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, в частині невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.10.2015 року по справі № 524/5715/15-а адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.06.2015 року по справі № 524/2527/14-а про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, в частині невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.10.2015 року по справі № 524/5715/15-а скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що у провадженні УДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження № 43455688 з виконання виконавчого листа № 524/2527/14-а від 18.04.2014 року, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука, про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у належному розмірі. Листом від 18.06.2014 року боржником було повідомлено державного виконавця про здійснення відповідного розрахунку матеріальної допомоги ОСОБА_1 в розмірі 976,20 грн., однак, виплата коштів не проведена, оскільки даний вид виплат слід здійснювати за рахунок асигнувань за КЕКВ 2111 та 2120, які у кошторисі витрат на утримання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради на 2014 рік відсутні. Вказує, що державним виконавцем за невиконання рішення суду на боржника було накладено штрафи постановами від 07.08.2014 року та від 10.09.2014 року, внесено подання щодо перевірки фактів, викладених у листі боржника, та вирішення питання про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності, і постановою від 11.09.2014 року закінчено виконавче провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.03.2015 року по справі № 524/98/15-а вказану постанову про закінчення виконавчого провадження скасовано. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2015 року апеляційну скаргу УДВС ГТУЮ в Полтавській області було повернуто відповідачу. Після отримання цієї ухвали державним виконавцем 01.07.2015 року було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Згідно з платіжним дорученням № 657 від 09.11.2015 року ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу в розмірі 976,20 грн., з урахуванням чого постановою державного виконавця від 01.12.2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. З огляду на викладене, вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця у спірних відносинах.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.04.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було розглянуто справу 524/2527/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука та винесено постанову про визнання незаконними дій Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині обчислення та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2011 році не в розмірі середньомісячної заробітної плати, як визначено в колективному договорі за 2010 - 2013 роки, а в розмірі посадового окладу; зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

На виконання вищевказаної постанови Автозаводським районним судом м.Кременчука було видано виконавчий лист № 524/2527/14-а від 16.05.2014 року про примусове виконання постанови, який 21.05.2014 року позивачем було пред'явлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

11.09.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Пецяк Л.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 43455688 за виконавчим листом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.05.2014 року № 524/2527/14-а про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

Дані обставини змусили позивача 05.01.2015 року звернутися до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій (бездіяльності) Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні рішення суду, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, і зобов'язання вчинити певні дії.

24.03.2015 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/98/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Пецяк Л.В. від 11.09.2014 року ВП № 43455688 про закінчення виконавчого провадження про зобов'язання виконавчого комітету Автозаводської Районної ради міста Кременчука обчислити та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

05.06.2015 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 524/98/15-а апеляційну скаргу УДВС ГУЮ у Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2015 року повернуто відповідачу (а.с.10).

Постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2015 року по справі № 524/98/15-а, якою скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Пецяк Л.В. від 11.09.2014 року ВП №43455688 про закінчення виконавчого провадження про зобов'язання виконавчого комітету Автозаводської Районної ради міста Кременчука обчислити та виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, набрала законної сили 05.06.2015 року.

Вважаючи, що державним виконавцем було допущено протиправну бездіяльність при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.04.2014 р. по справі № 524/2527/14-а, в частині невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, однак при цьому не встановив фактичних обставин по даній справі та не надав правової оцінки діям виконавця у спірних відносинах.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не було вжито заходів, передбачених ст.11, ст.71 КАС України, для витребування достатніх доказів, зокрема, матеріалів виконавчого провадження, з метою встановлення фактичних обставин, що стосуються відновлення державним виконавцем виконавчого провадження у зв'язку зі скасуванням в судовому порядку постанови про закінчення виконавчого провадження, що є підставою відповідно до ст.202 КАС України для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, що включає, зокрема, своєчасне та повне виконання рішення національного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.03.2015 року по справі № 524/98/15-а, якою скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області Пецяк Л.В. від 11.09.2014 року ВП № 43455688 про закінчення виконавчого провадження, набрала чинності 05.06.2015 року.

У відповідності до ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Як вбачається з наданої представником відповідача копії конверту, в якому копія ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2015 року надійшла до УДВС ГТУЮ в Полтавській області, поштове відправлення фактично надійшло до поштового відділення 08.06.2015 року, про що свідчить відбиток календарного штампу поштового відділення.

Колегією суддів встановлено, що виконавче провадження № 43455688 з виконання виконавчого листа № 524/2527/14-а, виданого 18.04.2014 року було відновлено постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. лише 01.07.2015 року (а.с.62).

Таким чином, існує значний часовий проміжок між надходженням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2015 року до поштового відділення та датою відновлення виконавчого провадження, що, навіть з урахуванням перебігу строку поштового відправлення, значно перевищує строк у 3 календарні дні, встановлений частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що державним виконавцем УДВС ГТУЮ в Полтавській області, незважаючи на отримання копії постанови Автозаводського районного суду Полтавської області від 24.03.2015 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2015 року по справі № 524/98/15-а, всупереч положенням ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» в триденний строк з дня надходження рішення суду не винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 43455688 та не надіслано її сторонам виконавчого провадження, чим допущено протиправну бездіяльність. Зворотнього відповідачем не доведено

Надані відповідачем копії листа Виконавчого комітету Автозаводської районної ради від 12.11.2015 року № 01-29/2266 та платіжного доручення № 657 від 09.11.2015 року, які свідчать про виконання боржником судового рішення на користь ОСОБА_1, не є доказом правомірності дій відповідача у спірних відносинах, оскільки фактична виплата коштів боржником на користь позивача відбулася значно пізніше звернення позивача до суду з даним позовом та прийняттям судом першої інстанції рішення по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.11 КАС України).

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (ч.5 ст.11 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч.4 ст.71 КАС України).

Суд може збирати докази з власної ініціативи (ч.5 ст.71 КАС України).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71 КАС України).

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, стверджуючи в апеляційній скарзі про правомірність своїх дій у спірних відносинах та дотримання вимог ст.51 Закону України "Про виконавче провадження", не надав ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції доказів отримання копії ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2015 року, які б свідчили про дотримання державним виконавцем строку для відновлення виконавчого провадження, встановленого частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності УДВС ГТУЮ у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.04.2014 року по справі № 524/2527/14-а щодо зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити позивачеві матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, в частині невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

У відповідності до п. 1, п.2 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Враховуючи, що встановлені судом обставини та зроблені ним висновки про відсутність певних відомостей у виконавчому провадженні не стосуються спірних відносин щодо винесення (невинесення) постанови про відновлення виконавчого провадження, а лише свідчать на користь протиправності постанови державного виконавця від 11.09.2014 року про закінчення виконавчого провадження, що не є предметом спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.10.2015 року по справі № 524/5715/15-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

При відкритті провадження у справі за клопотанням відповідача сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення адміністративного суду встановлено на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подачі позову) за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" було встановлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 2015 року - 1218 грн.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 року по справі № 524/5715/15-а, становить 80,39 грн.

Статтею 88 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у зазначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань УДВС ГТУЮ в Полтавській області.

Керуючись ст.ст.41, 94, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.10.2015р. по справі № 524/5715/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області в частині невинесення постанови про відновлення виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.06.2015 року по справі № 524/2527/14-а про зобов'язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Жовтнева, 45, ) на користь державного бюджету на реквізити : отримувач -УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173, судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09.03.2016 р.