Справа № 805/5114/15-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Справа №805/5114/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13год.40хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

при секретарі Кудрі В.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача 1 не з'явився,

представників відповідача 2 Янюк К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області

про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії/ а.с.4-6/.

Ухвалою суду від 12 січня 2016 року залучено в якості відповідача 2 Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області по адміністративній справі №805/5114/15-а /а.с.24/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 грудня 2015 року він звернувся до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області для здачі документів для отримання закордонного паспорту, проте йому було відмовлено оскільки ним не сплачено інші послуги. Вважає дії працівників відповідача незаконними оскільки за оформлення закордонного паспорту справляється лише державне мито, від сплати якого він, як інвалід ІІ групи звільнений. Сплата інших послуг крім державного мита на законодавчому рівні не передбачена.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: визнати дії Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області незаконними; зобов'язати Краматорський міський відділ ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області прийняти від ОСОБА_1 відповідний пакет документів для оформлення закордонного паспорту /а.с.99-100/.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду без його участі суду не надавав.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав в судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях, в яких зазначив, що позивач не подавав до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області заяву-анкету встановленого зразка з доданими до неї документами. Вважає, що між сторонами відсутній спір, оскільки позивач до нього не звертався. Також згідно поясненням, які надала керівник відділу Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області встановити чи відвідував ОСОБА_1 підрозділ ГУ ДМС України в області для оформлення закордонного паспорту чи отримання консультації з цього приводу не можливо. Журнал реєстрації відвідувачів не передбачено /а.с.46-50,101/. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача 2, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 /а.с.5/. Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 є інвалідом ІІ групи (інвалід МВC) /а.с.6/.

Відповідач 1 - Краматорський міський відділ ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області є структурним підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, без права юридичної особи, входить до сфери управління Державної міграційної служби України.

Відповідач 2 - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області є структурним підрозділом Державної міграційної служби України (ДМС), який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до завдань покладених на нього реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Таким чином, відповідачі у справі - суб'єкти владних повноважень, на яких чинним законодавством покладені владні управлінські функції у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Так,04 грудня 2015 року позивач звернувся до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області для подачі пакету документів для отримання закордонного паспорту.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231( постанова втратила чинність постанова КМУ від 26 листопада 2014 р. № 682, дію постанови відновлено Постановою КМУ N 415 від 12.06.2013р.), якою затверджені «Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» ОСОБА_1, як інвалід ІІ групи звільнений від сплати державного мита за виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, проте йому було відмовлено не встановленим судом працівником Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області у прийнятті документів, оскільки ним не сплачено інші послуги, що надаються органами Державної міграційної служби.

Не погоджуючись із вказаними діями Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оформлення документів для виїзду за кордон здійснюється відповідно до Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» та Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, затвердженого наказом МВС від 21.12.2004 № 1603, який зареєстровано в Мін'юсті 20.01.2005 за № 68/10348.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов'язки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти, цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається.

Порядок в'їзду до іноземної держави регулюється законодавством відповідної держави.

Громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня1995 року № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (надалі - Правила).

Відповідно до пунктів 1-2 Правил паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт) і проїзний документ дитини (далі - проїзний документ) є документами, що посвідчують особу і підтверджують громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Оформлення і видача паспорта/проїзного документа здійснюється громадянам України, які постійно проживають в Україні, - територіальними органами та підрозділами ДМС.

Згідно із вимогами пункту 5 Правил заява щодо оформлення паспорта/проїзного документа подається особисто або через своїх законних представників до:

управлінь (відділів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи), відділів (секторів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь, відділів МВС (далі - підрозділи) за місцем проживання в Україні або міжрегіональних центрів видачі паспортних документів незалежно від місця проживання в Україні.

Таким чином, позивач правомірно звернувся із заявою щодо оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області.

Пунктом 10 Правил встановлено виключний перелік документів, необхідний для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон, а саме: заява-анкета встановленого зразка, паспорт громадянина України, копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра, квитанції про сплату державного мита, що було надано позивачем на адресу відповідача.

Пунктом 5 статті 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» встановлено, що державне мите справляється за видачу документів на право виїзду за кордон і про запрошення в Україну осіб з інших країн, за продовження строку їх дії та за внесення змін до цих документів; за продовження строку дії візи для в'їзду в Україну, транзитного проїзду через її територію (перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства); за видачу або продовження строку дії посвідки на проживання в Україні іноземцям та особам без громадянства; за оформлення віз для в'їзду в Україну, транзитного проїзду через її територію, а також із заяв про прийняття до громадянства України або про вихід з громадянства України.

Статтею 3 вказаного Декрету передбачено розміри ставок державного мита.

Підпунктом «б» пункту 6 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон або продовження строку дії цього паспорта на території України передбачено державне мито у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 гривень.

Крім того, абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року № 795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» було передбачено, що під час надання послуг з оформлення проїзного документа дитини, посвідки на постійне та тимчасове проживання для іноземних громадян та осіб без громадянства і паспорта громадянина України для виїзду за кордон справляється плата у розмірі вартості бланка та надбавки в сумі 25 відсотків такої вартості, яка спрямовується як власні надходження, що використовуються відповідно до законодавства. Дана редакція постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року № 795 діяла до 11 квітня 2011 року.

Суд зауважує, що абзац другий пункту 1 виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 292«Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 р. N 47 і від 4 червня 2007 р. N 795», тобто, скасовано плату за бланк паспорту та надбавки в сумі 25 відсотків такої вартості.

Однак, пунктом 27 переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання також встановлено плату за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 гривень.

Суд зазначає, що вказана плата за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 гривень також передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 «Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг».

Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка), тому він не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 3 грудня 2013 року (справа N 21-416а/13), яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при вирішенні аналогічних справ.

Згідно п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються громадяни, віднесені до категорій 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, віднесені до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи,

- які постійно проживають до відселення чи самостійного переселення або постійно працюють на території зон відчуження, безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; громадяни, віднесені до категорії 4 потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно працюють і проживають або постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що станом на 1 січня 1993 року вони прожили або відпрацювали в цій зоні не менше чотирьох років; інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули або пропали безвісті, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; інваліди І та ІІ груп.

ОСОБА_1 як інвалід ІІ групи звільнений від сплати державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон або продовження строку дії цього паспорта на території України.

Всупереч зазначеним вище нормам права відповідач безпідставно не прийняв пакет документів від позивача для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В той же час, згідно письмових пояснень наданих представником відповідача, підтвердити або спростувати факт звернення позивача зі спірним питанням до відповідача неможливо , оскільки журнал реєстрації відвідувачів Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області не передбачено.

В судовому засіданні позивач особисто підтвердив, що надати письмове підтвердження факту звернення до відповідача та отримане рішення з відмовою надати не має можливості, оскільки таке відсутнє. Але факт звернення до відповідача позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями супроводжувальної особи /а.с.45/.

Враховуючи зазначене, суд зазначає, що згідно частин 1,2 статті 2 КАС країни завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивачем у даному адміністративному позові не оскаржуються рішення, дії або бездіяльність відповідача щодо невидачі йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в розумінні статті 2 КАС України, оскільки відсутнє підтверджене звернення до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, відповідно рішення про видачу або про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідач не міг прийняти, тому в даному випадку немає порушення права позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачами в судовому засіданні не доведено правомірності своїх дій по відношенню до громадянина ОСОБА_1, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при подачі позовної заяви не сплачувався судовий збір, суд не присуджує.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Краматорський міський відділ ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області прийняти від ОСОБА_1 відповідний пакет документів для оформлення закордонного паспорту.

В іншій частини відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини 03 березня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09 березня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.