Справа № 803/179/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Справа № 803/179/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, начальника Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області (далі - Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області), начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання інформації за письмовими запитами на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року та зобов'язання надати інформацію на письмові запити про доступ до публічної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2016 року позивач звернувся до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області із запитом на доступ до інформації № 1, у якому просив: надати письмово заявнику інформацію про вартість та перелік товарів, які придбавалися Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати письмово заявнику інформацію про вартість та перелік послуг, які надавалися Ківерцівському ВП ГУГП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати письмово заявнику інформацію про розміри, види благодійної допомоги та іншої допомоги, що надавалися фізичним і юридичним особам за кошти Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати заявнику відомості про чисельність і склад працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП у Волинській області, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також інформацію про наявність вільних робочих місць; надати заявнику відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2

Крім того, 02.02.2016 року позивач звернувся до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області із запитом на доступ до інформації № 2, у якому просив: надати письмово заявнику інформацію про те, чи притягався керівник Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у тому числі за корупційні правопорушення за час перебування на державній службі, а також на посаді начальника Рожищенського районного відділу УМВС України у Волинській області; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 стажування на заміщення вакантної посади керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 конкурсний відбір на заміщення вакантної посади керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області та чи надавав згоду на проходження перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 спеціальну перевірку відповідно до Указу Президента України від 25.01.2012 року № 33/2012 та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 171; надати заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 переатестацію для зарахування до складу нової поліції; надати письмово заявнику інформацію про те, чи подавав (надсилав) ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України декларацію про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки.

Проте, станом на 17.02.2016 року жодної інформації на письмові запити позивачу не було надано, чим порушені вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач, з урахуванням клопотання № 2 від 01.03.2016 року про уточнення позовних вимог (а. с. 19), просить визнати протиправною бездіяльність начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області щодо ненадання достовірної, точної та повної інформації у встановлений законом строк за письмовими запитами позивача на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року та зобов'язати Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області надати достовірну, точну та повну інформації за письмовими запитами позивача на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року згідно Закону.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі (а. с. 1).

04.03.2016 року за вх. № 2427/16 на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проти позову від 04.03.2016 року № 1415/54/05-2016 (а. с. 28). В поданих до суду запереченнях відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що запити на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції 09.02.2016 року та на ці запити 12.02.2016 року позивачу надані відповіді.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини другої статті 183-2 зазначеного Кодексу суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Згідно із пунктом 4 частини п'ятої статті 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

На думку суду, оскільки повідомлені позивачем обставини є достатніми, за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення можливе ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, а позовні вимоги у цій справі не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб, тому справа підлягає розгляду у порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2016 року позивач звернувся до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області із запитом на доступ до інформації № 1, у якому просив: надати письмово заявнику інформацію про вартість та перелік товарів, які придбавалися Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати письмово заявнику інформацію про вартість та перелік послуг, які надавалися Ківерцівському ВП ГУГП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати письмово заявнику інформацію про розміри, види благодійної допомоги та іншої допомоги, що надавалися фізичним і юридичним особам за кошти Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області протягом 2015 року та січня 2016 року; надати заявнику відомості про чисельність і склад працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП у Волинській області, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також інформацію про наявність вільних робочих місць; надати заявнику відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 (а. с. 29). Вказаний запит було зареєстровано в журналі реєстрації запитів на публічну інформацію та адвокатських запитів за вх. № ВП ГУНП 1-«ЗІ» від 09.02.2016 року, що підтверджується відміткою на запиті (а. с. 29) та витягом із вказаного журналу (а. с. 39-42).

Листом від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 відповідач Ківерцівський ВП ГУНП України у Волинській області повідомив позивача про розгляд запиту від 01.02.2016 року № 1 та по суті запиту зазначив таке. Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції у Волинській області, відповідно не має власного ідентифікаційного коду, печатки, рахунку в державному казначействі України, окремого кошторису, видатків державного бюджету. Виходячи з наведеного, підрозділ не може самостійно заключати договори купівлі-продажу та надання послуг. Штатна чисельність особового складу Ківерцівського ВП ГУНП становить 91,5 чол. (одна посада на 0,5 ставки). Відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_2 знаходяться на офіційному сайті МВС Україні, де позивач може отримати потрібну інформацію. Для отримання інформації про фінансові питання підрозділу та відомості за 2013 рік про майно, доходи, витрати підполковника поліції ОСОБА_2 позивач може звернутись в Головне управління Національної поліції у Волинській області (а. с. 30).

Крім того, 02.02.2016 року позивач звернувся до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області із запитом на доступ до інформації № 2, у якому просив: надати письмово заявнику інформацію про те, чи притягався керівник Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у тому числі за корупційні правопорушення за час перебування на державній службі, а також на посаді начальника Рожищенського районного відділу УМВС України у Волинській області; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 стажування на заміщення вакантної посади керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 конкурсний відбір на заміщення вакантної посади керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області та чи надавав згоду на проходження перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; надати письмово заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 спеціальну перевірку відповідно до Указу Президента України від 25.01.2012 року № 33/2012 та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 171; надати заявнику інформацію про те, чи проходив ОСОБА_2 переатестацію для зарахування до складу нової поліції; надати письмово заявнику інформацію про те, чи подавав (надсилав) ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України декларацію про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки (а. с. 31). Вказаний запит було зареєстровано в журналі реєстрації запитів на публічну інформацію та адвокатських запитів за вх. № ВП ГУНП 2-«ЗІ» від 09.02.2016 року, що підтверджується відміткою на запиті (а. с. 31) та витягом із вказаного журналу (а. с. 39-42).

Листом від 12.02.2016 року за вих. № 811/54/05-2016 відповідач Ківерцівський ВП ГУНП України у Волинській області повідомив позивача про розгляд запиту від 01.02.2016 року № 2 та по суті запиту зазначив, що начальник Ківерцівського ВП ГУНП у Волинський області підполковник поліції ОСОБА_2, який будучи попередньо начальником Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області, до адміністративної відповідальності не притягувався, у тому числі за корупційні правопорушення. У зв'язку з ліквідацією органів та підрозділів УМВС та створення Головного управління Національної поліції у Волинській області, особи звільненні з ОВС, призначенні на посади тимчасового штатного розпису ГУНП у Волинській області згідно з поданими заявами, при цьому коли здійснюється переміщення на рівнозначну посаду, стажування не передбачене. Після завершення атестування буде створений постійний штатний розпис, після чого і буде проводитись конкурсний відбір на заміщення вакантної посади керівника. Спеціальна перевірка відповідно до Указу Президента України від 25.01.2012 року № 33/2012 та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 171 ще проводиться, матеріали направлені до Департаменту люстраційної перевірки. На даний час в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області триває атестація всього особового складу. Декларація про майно доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік підполковника поліції ОСОБА_2 подавалась до Міністерства внутрішніх справ України (а. с. 32).

Як слідує із матеріалів справи, листи від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 та від 12.02.2016 року за вих. № 811/54/05-2016 зареєстровані у журналі обліку вихідних і внутрішніх документів Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області (а. с. 33-38) та 12.02.2016 року відправлені позивачу поштовим зв'язком, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції за лютий 2016 року (а. с. 43).

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (з наступними змінами та доповненнями) рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач Ківерцівський ВП ГУНП України у Волинській області не довів правомірності дій щодо розгляду запиту на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою - другою статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 цього ж Закону визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини першої статті 12 вказаного Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 14 цього ж Закону, розпорядники інформації зобов'язані: надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Реалізація права на доступ до інформації за інформаційним запитом врегульована розділом IV Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, частинами першою - третьою статті 19 вказаного Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно із частиною першою статті 20 цього ж Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області щодо ненадання відповіді на письмові запити про доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року.

Як встановлено судом, позивач звернувся до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області із запитами на доступ до інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року, у яких просив надати інформацію, яка в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є публічною інформацію, відтак, відповідач Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області, як розпорядник інформації в розумінні статті 13 цього ж Закону, зобов'язаний був надати відповідь на ці запити не пізніше п'яти робочих днів з дня їх отримання.

З урахуванням того, що запити були зареєстровані в журналі реєстрації запитів на публічну інформацію та адвокатських запитів за вх. № ВП ГУНП 1-«ЗІ», № ВП ГУНП 2-«ЗІ» від 09.02.2016 року, при цьому, належних доказів того, що вказані запити були одержані Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області раніше вказаної дати їх реєстрації (зокрема, копії запитів із відмітками посадових осіб Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про дату їх одержання чи опис поштового вкладення про відправлення цінного листа) не надано, відповідь на ці запити повинна була бути надана не пізніше 16.02.2016 року.

Листами від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 та від 12.02.2016 року за вих. № 811/54/05-2016, зареєстрованим у журналі обліку вихідних і внутрішніх документів Ківерцівського ВП ГУНП України у Волинській області, позивачу були надані відповіді на письмові запити про доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року, при цьому, суд виходить з того, що вказані відповіді 12.02.2016 року відправлені позивачу поштовим зв'язком, що підтверджується реєстром на відправку кореспонденції за лютий 2016 року (а. с. 43).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що запити про доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року Ківерцівським ВП ГУНП України у Волинській області були розглянуті та у встановлені строки на них надані письмові відповіді.

Відтак, з наведених підстав позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області щодо ненадання достовірної, точної та повної інформації у встановлений законом строк за письмовими запитами позивача на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року та № 2 від 02.02.2016 року до задоволення не підлягають.

Крім того, на думку суду, не підлягають до задоволення також позовні вимоги про зобов'язання Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області надати достовірну, точну та повну інформації за письмовим запитом позивача на доступ до публічної інформації № 2 від 02.02.2016 року згідно Закону, оскільки листом від 12.02.2016 року за вих. № 811/54/05-2016 у встановленому законодавством порядку і строки позивачу надано вичерпну відповідь на вказаний запит.

Разом з тим, при вирішенні питання про належний розгляд запиту про доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року суд виходить із такого.

Як слідує із матеріалів справи, листом від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 відповідач Ківерцівський ВП ГУНП України у Волинській області повідомив позивача про розгляд запиту від 01.02.2016 року № 1 (а. с. 30).

На думку суду, відповіді на пункти 1 - 3, а також пункт 4 запиту від 01.02.2016 року № 1 в частині надання відомостей про чисельність і склад працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП була надана заявнику вказаним листом шляхом його повідомлення про те, що Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції у Волинській області, відповідно не має власного ідентифікаційного коду, печатки, рахунку в державному казначействі України, окремого кошторису, видатків державного бюджету, тому не може укладати договори на придбання товарів та послуг, не може надавати благодійну допомогу, а також шляхом повідомлення про те, що штатна чисельність особового складу Ківерцівського ВП ГУНП становить 91,5 чол. (одна посада на 0,5 ставки).

Відповідь на пункт 4 запиту від 01.02.2016 року № 1 в частині надання відомостей про заробітну плату та вільні робочі місця, а також про товари та послуги, які були придбані для відділу (пункт 1, 2 запиту), не могла бути надана заявнику з тих підстав, що Ківерцівський ВП ГУНП не володіє вказаною інформацією, оскільки не є юридичною особою та розпорядником бюджетних коштів, не затверджує штатний розпис відділу, тому належним розпорядником такої інформації слід вважати Головне управління національної поліції у Волинській області, до якого для отримання вказаної інформації позивачу було рекомендовано звернутися листом від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016.

Проте, згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Відтак, оскільки Ківерцівський ВП ГУНП не володів інформацією про заробітну плату та вільні робочі місця, а також про товари та послуги, які були придбані для відділу, але якому за статусом та характером діяльності відомо, хто нею володіє, повинен був направити запит належному розпоряднику (тобто, Головному управлінню національної поліції у Волинській області) з одночасним повідомленням про це запитувача.

Крім того, як встановлено судом, пунктом 5 запиту від 01.02.2016 року № 1 позивач просив надати заявнику відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2

Листом від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 відповідач Ківерцівський ВП ГУНП України у Волинській області повідомив позивача, що відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_2 знаходяться на офіційному сайті МВС Україні, де позивач може отримати потрібну інформацію, а для отримання інформації про відомості за 2013 рік про майно, доходи, витрати підполковника поліції ОСОБА_2 позивач може звернутись в Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Проте, згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 6 цього ж Закону не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (тобто, відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт).

Відтак, ненадання позивачу відомостей, зазначених ОСОБА_2 у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки з підстав її оприлюднення на сайті МВС України, тобто, з підстав можливості її одержання із загальнодоступних джерел, є неправомірною відмовою в наданні інформації.

Крім того, якщо у відповідача Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області відсутні декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки і він не мав об'єктивної можливості надати відомості з цих декларацій, то у такому випадку йому слід було направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що запит про доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року в частині надання відомостей про заробітну плату працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП у Волинській області в цілому та за професіями й посадами, про наявність вільних робочих місць, про товари та послуги, які були придбані для відділу, надання відомостей про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», належним чином розглянутий не був.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно із частиною другою статті 162 цього ж Кодексу суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, виходячи із приписів частини другої статті 11, частини другої статті 162 КАС України, позовні вимоги про зобов'язання Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області надати достовірну, точну та повну інформації за письмовим запитом позивача на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року слід задовольнити частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправними дій Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області щодо неналежного розгляду запиту № 1 від 01.02.2016 року в частині надання відомостей про заробітну плату працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП у Волинській області в цілому та за професіями й посадами, про наявність вільних робочих місць, про товари та послуги, які були придбані для відділу, надання відомостей про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 та зобов'язання вказаного відповідача (який є розпорядником інформації в розумінні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»), повторно розглянути та надати достовірну, точну та повну інформацію на вказаний запит у зазначеній частині.

При цьому, в задоволенні позовних вимог до начальника Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області слід відмовити з тих підстав, що начальник Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області не є належним відповідачем, тобто, не є розпорядником інформації в розумінні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, слід відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Ківерцівський ВП ГУНП у Волинській області надати достовірну, точну та повну інформації за письмовим запитом позивача на доступ до публічної інформації № 1 від 01.02.2016 року на пункти 1 - 3, пункт 4 запиту від 01.02.2016 року № 1 в частині надання відомостей про чисельність і склад працюючих у Ківерцівському ВП ГУНП та № 2 від 02.02.2016 року, оскільки відповіді на запит № 1 від 01.02.2016 року у зазначеній частині та запит № 2 від 02.02.2016 року були надані листами від 12.02.2016 року за вих. № 810/54/05-2016 та від 12.02.2016 року за вих. № 811/54/05-2016.

Згідно із частиною третьою статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, оскільки позивач сплатив судовий збір в сумі 1102,42 грн. згідно із квитанцією від 17.02.2016 року (а. с. 2) як за дві самостійні вимоги немайнового характеру, а позов задоволено частково, тому на користь позивача слід присудити судовий збір в сумі 551,20 грн.

Разом з тим, витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. за клопотанням № 1 від 01.03.2016 року (а. с. 20) не можуть бути компенсовані позивачу, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, третьою статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

За приписами частини першої статті 94 КАС України у випадку ухвалення судового рішення на користь стороні їй присуджуються документально підтверджені судові витрати.

Поряд з цим, надані суду документи (договір про надання правової допомоги № 29 від 01.02.2016 року, акт надання послуг № 2 від 01.03.2016 року та чек № 3 від 01.03.2016 року) (а. с. 21-24) не можна вважати такими, що документально підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу у цій справі, зокрема, не надано розрахунку таких витрат (із зазначенням видів правової допомоги, наданих позивачу, дати їх надання і розміру гонорару), доказів їх декларування адвокатом (включення цих коштів до книги обліку доходів і витрат адвоката). Будь-яких інших документальних підтверджень понесених витрат на правову допомогу у цій справі позивачем не надано.

Відтак, позивач не надав належне документальне підтвердження понесених витрат на правову допомогу саме у цій справі, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість та розумність розміру сплаченого гонорару, а тому за приписами частини першої статті 90 КАС України зазначені витрати слід віднести на рахунок позивача.

Крім того, слід врахувати, що статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VI передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З цього слідує, що за загальним правилом витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката, який надає правову допомогу в адміністративній справі за договором, несе позивач. Законодавством України передбачено, що позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень, у випадку ухвалення на його користь судового рішення присуджуються документально підтверджені витрати на правову допомогу. Проте, компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Враховуючи, що дану справу розглянуто у порядку скороченого провадження, тому витрати в сумі 2000,00 грн. не стосуються видів правової допомоги, за надання яких можлива компенсація за Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (тобто, за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді).

Згідно із пунктом 8 частини шостої статті 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначаються: обов'язок відповідача виконати постанову негайно, крім постанови в адміністративній справі, передбаченій пунктом 2 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 256 КАС України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

Отже, постанову суду слід звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 11, 90, 94, 162, 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 № 1 від 01 лютого 2016 року в частині надання відомостей про заробітну плату працюючих у Ківерцівському відділі поліції Головного управління національної поліції у Волинській області в цілому та за професіями й посадами, про наявність вільних робочих місць, про товари та послуги, які були придбані для відділу, надання відомостей про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області ОСОБА_2

Зобов'язати Ківерцівський відділ поліції Головного управління національної поліції у Волинській області повторно розглянути та надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 № 1 від 01 лютого 2016 року в частині надання відомостей про заробітну плату працюючих у Ківерцівському відділі поліції Головного управління національної поліції у Волинській області в цілому та за професіями й посадами, про наявність вільних робочих місць, про товари та послуги, які були придбані для відділу, надання відомостей про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 та 2014 роки керівника Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ківерцівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх