Справа № 591/6706/15-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р.Справа № 591/6706/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання - Кудіної Я. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2016р. по справі № 591/6706/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

про визнання дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області стосовно відмови ОСОБА_1 у збільшенні розміру пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" за кожний повний рік роботи понад 20 років до 25 років включно за 5 повних років на 11 процентів заробітку та відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням норм ст.ст. 13, 19 Закону України " Про пенсійне забезпечення", починаючи з 01.01.2004 року з подальшою виплатою суми недоотриманої пенсії з урахуванням індексу інфляції;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Сумах збільшити ОСОБА_1 розмір пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" за кожний повний рік роботи понад 20 років до 25 років включно за 5 повних років на 11 процентів, остаточно визначивши її на рівні 80 % заробітку;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Сумах провести перерахунок пенсії з урахуванням норм ст.ст. 13, 19 Закону України " Про пенсійне забезпечення", починаючи з 01.01.2004 року з подальшою виплатою суми недоотриманої пенсії з урахуванням індексу інфляції.

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 13.01.2016 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняту нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 01.03.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, з 21.03.1999 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 з урахуванням середньомісячного заробітку за період з 01.01.1980 року по 31.12.1984 рік - 462,27грн. Розмір пенсії, який отримував позивач становив 200,00 грн., що підтверджено письмовими доказами та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні. З 01.01.2004 року, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії перераховано та встановлено на рівні 224,00грн.

В подальшому пенсія позивачу неодноразово перераховувалась у бік збільшення на підставі Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та внесених змін до бюджету, Постанов Кабінету Міністрів України про збільшення податкового мінімуму; №684 від 03.05.2007року «Про поліпшення матеріального забезпечення окремих категорій населення»; № №685 від 03.05.2007 року «Про додаткові заходи щодо поліпшення матеріального забезпечення окремих категорій населення»; №198 від 11.03.2009 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»; №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», що судом встановлено з Листа УПФУ у м. Сумах від 07.11.2013року.

Підставами для подачі позову стало те, що первісний перерахунок пенсії станом на 01.01.2004 року було проведено без згоди ОСОБА_1 та змінено принцип обрахунку пенсії: до змін пенсія становила чотири мінімальних заробітних плати, після - почала обчислюватись, виходячи з розміру прожиткового мінімуму.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не було доведено порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Вищезазначені положення Закону визначають перерахунок вже призначеної пенсії з посиланням на частину 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Положеннями ч. 1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії, а саме: враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв та починаючи з 01 липня 2000 року. З періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Тобто, положення ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Крім того, необхідно зазначити, що аналіз ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"зроблено у рішенні Верховного Суду України від 10 квітня 2012 року, який встановив правову позицію, відповідно до якої перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, та розраховується за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

При цьому, частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено формулу заробітної плати для обчислення пенсії:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць

(Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Законувраховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Отже, під час перерахунку пенсії по вищезазначеній формулі змінюються лише показники Ск та К. Зокрема, у величину Ск додаються коефіцієнти заробітної плати за кожен місяць страхового стажу, який став підставою для перерахунку пенсії. Що стосується показника К, то він збільшується кількістю додаткових місяців страхового стажу. Решта показників залишається без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Разом з тим, страховий стаж відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Враховуючи наведені правові норми та дослідивши Розпорядження 190547 від 31.08.2015 року (а.с. 12), колегія суддів дійшла висновку про те, що розрахунок пенсії ОСОБА_1, наведений у зазначеному розпорядженні, здійснений відповідачем у порядку та спосіб, визначений чинним законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково не вказав про схеми розрахунків заробітної плати для обчислення пенсії, розміру пенсії за віком, а також визначення коефіцієнту страхового стажу, проте дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а постанови Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2016р. по справі № 591/6706/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 09.03.2016 р.