Справа № 752/959/15-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/959/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 16 543,33 грн..

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в частині задоволення позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальна позапланова невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, за результатом якої складено акт перевірки від 10.12.2014 № 28/26-50-17-01-.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.10пункту 164.2 статті 164, пункту 174.3, підпункту 174.2.2 пункту 174.2, пункту 174.6 статті 174, пункту 177.11 статті 177, пункту 179.1статті 179 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_2 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік до контролюючого органу та не задекларовано дохід у сумі 330 866,64 грн. отриманий за договором дарування від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення та не нараховано і не сплачено до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 16 543,33 грн..

У зв'язку із виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 року № , яким ФОП ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 20 849,16 грн., в тому числі: за основним платежем - 16 543,33 грн., за штрафними санкціями - 4 305,83 грн..

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваному рішенню суду першої інстанції Київський апеляційний адміністративний суд виходить із наступного.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно з пунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (пункт 164.1 статті164 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими розділом IV Податкового кодексу України для оподаткування спадщини (пункт 174.6 статті 174 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункт 174.1 статті 174 цього Кодексу об'єктом спадщини платника податку є, зокрема, об'єкт нерухомості.

Ставки податку на доходи фізичних осіб, за якими оподатковуються об'єкти спадщини, передбачено пунктами 174.2 та 174.6 статті 174 Податкового кодексу України, підпункт "а" підпункту 174.2.1 якого визначено, що за нульовою ставкою оподатковується, зокрема, вартість власності (нерухомого майна), що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

За ставкою 5% визначеною Податковим кодексом України, оподатковується вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення (підпункт 174.2.2 пункту 174.2статті 174 Податкового кодексу України), норми щодо чого підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки сторони договорів дарування не знаходяться в родинних відносинах.

Відповідно до пункту 174.3 статті 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається спадкоємцями до складу загального річного доходу платника податку, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно з пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (пункт 179.7 статті 179 Податкового кодексу України ).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, контролюючим органом встановлено факт отримання позивачем доходу в сумі 330 866,64 грн. в 4 кварталі 2011 року при отриманні доходу внаслідок прийняття спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, а саме земельну ділянку на суму 270 949,98 грн. та частину будинку на суму 59 916,66 грн. від рідної сестри.

Згідно пп.14.1.263. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення, отже, сестра не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, а тому позивач, отримавши у спадщину дохід у вигляді об'єкта нерухомості повинна була задекларувати цю суму та сплатити податок з доходів фізичних осіб.

Розмір суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягав сплаті до бюджету за наслідками отриманого позивачем доходу у 2011 році, сплачений позивачем у сумі 16 543,33 грн., згідно платіжних доручень, наявних в матеріалах справи (а. с. 40, 41).

Відповідно до положень пункту 123.1 Податкового кодексу України, на яку міститься посилання в акті перевірки та в оскаржуваному рішенні, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 % суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування, в даному випадку до позивача застосована саме вищезгадана санкція у розмірі 4 135,83 грн..

Відповідно до п. 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України, за неподання позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2011 рік накладено штраф в розмірі 170,00 грн..

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем, оскільки розмір суми податку, що підлягав сплаті до бюджету за наслідками отриманого доходу у 2011 році позивачем сплачено у сумі 16 543,33 грн..

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 року відповідачу Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відстрочено сплату судового збору до прийняття апеляційним судом рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

За подання до суду апеляційної скарги, відповідач мав сплатити судовий збір у розмірі 535, 92 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 535,92 грн..

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судовий збір за розгляд апеляційної скарги в Київському апеляційному адміністративному суді у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 92 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.03.2016 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.