Справа № 2а-429/10/0370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Київ К/800/9748/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Пироганич О.М.

відповідача Пивовара В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступника Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби)

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013

у справі №2а-429/10/0370 (№24898/10)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-1»

до Ново волинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області

про визнання невинним податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2010 в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2010 скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову. Скасовано податкове повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ Волинської області від 07.12.2009 №/3.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.04.2007 по 31.03.2009, за результатами якої складений акт від 20.07.2009 № 665/131-2301/13358625.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог пп. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), в результаті чого завищено залишок від'ємного значення податку на додану вартість за період 01.04.2007 по 31.03.2009 у сумі 54565 грн. та заниження суми податку на додану вартість за період 01.04.2007 по 31.03.2009 в сумі 237520 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2009 № /0, яким визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 356280 грн., у тому числі 237520 грн. - основний платіж та 118760 грн. - штрафна санкція.

За наслідками адміністративного оскарження скарги платника залишено без задоволення, прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення 07.12.2009 № /3.

Висновки відповідача про завищення позивачем задекларованих показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання з ПДВ на митній території України товарів (послуг) з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» за період з 01.04.2007 по 31.12.2008 на загальну суму 292085 грн. обґрунтовуються віднесенням платником у періоді, що перевірявся, до складу податкового кредиту вартості падежу свиней на відгодівлі в розмірі 1460425 грн., у т.ч. ПДВ 292085 грн.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього Закону вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності позивача за КВЕД є 01.23.0 - Розведення свиней. Дана діяльність займає в структурі доходів підприємства 96,3% у 2007 році, 97,8% в 2008 році та 100% в 2009 році.

У періоді, що перевірявся, позивачем здійснювалось придбання сировини, матеріалів, виробничих послуг тощо, що використовуються у виробничому процесі вирощування свиней, за результатами цих операцій здійснювалось формування податкового кредиту за першою з подій.

Однак, падіж тварин є невід'ємною частиною технологічного процесу вирощування сільськогосподарських тварин. На час формування податкового кредиту при придбанні товарів (робіт, послуг) позивач не володів інформацією щодо величини таких втрат.

Допустимі норми технічно неминучого браку затверджені наказом по підприємству, їх перевищення податковим органом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що витрати на вирощування (відгодівлю) тварин, що загинули, пов?язані із господарською діяльністю позивача та обумовлені технологічним браком у межах установлених на сільгосппідприємстві норм падежу, дійшов вірного висновку про відсутність у позивача обов?язку здійснювати коригування податкового кредиту за товарами (послугами), придбаними для вирощування загиблих тварин.

За встановлених обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції, з мотивів викладених в касаційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун