Справа № 563/412/15-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулик Є.В.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"09" березня 2016 р. Справа № 563/412/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від "10" вересня 2015 р. у справі за позовом Управління соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_3 про стягнення надміру нарахованої державної допомоги сім'ям з дітьми ,

ВСТАНОВИВ:

Корецький районний суд Рівненської області постановою від 10.09.2015 року позовні вимоги Управління соціального захисту населення Корецької райдержадміністрації до ОСОБА_3 про стягнення надміру нарахованої державної допомоги сім'ям з дітьми задовольнив повністю.

Стягнув з відповідача ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління соціального захисту населеня Корецької райдержадміністрації надміру виплачені кошти у вигляді державної допомоги малозабезпеченим сім'ям в сумі 697 (шістсот дев'яносто сім) гривень 20 копійок.

Звільнив Управління соціального захисту населення Корецької райдержадміністрації від сплати судового збору на підставі п.20 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявним у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга належить до часткового задоволення, враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать, що Управління соціального захисту населення Корецької райдерадміністрації звернулося до суду з позовом про стягнення надміру нарахованої державної допомоги сім'ям з дітьми, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 суму надміру виплачених коштів у вигляді державної допомоги сім'ям з дітьми у сумі 697 (шістсот дев'яносто сім) гривень 20 копійок.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 24.05.2013 року на підставі заяви ОСОБА_3 відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати податків, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, призначено державну допомогу сім'ям з дітьми, а саме: тимчасову допомогу, яка залежить від розміру аліментів за період з 01.11.2013 по 31.04.2014 року.

25.11.2013 року відповідач подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій, пільг, відповідно до Порядку і рішенням Управління соціального захисту населення Корецької райдержадміністрації від 26.11.2013 року було призначено державну допомогу сім'ям з дітьми, а саме: тимчасову допомогу, яка залежить від розміру аліментів за період з 01.11.2013 по 31.04.2014 року. При подачі ОСОБА_3 необхідних документів було виявлено, що її чоловік ОСОБА_4 сплатив необхідну суму аліментів, тому виникла переплата в сумі 1458 грн. за період з 01.05.2013 по 31.10.2013 року. 25.11.2013 року відповідач подала заяву, в якій просила утримати переплату в розмірі 50%, однак, вся сума переплати погашена не була. Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації виведено заборгованість в сумі 697 (шістсот дев'яносто сім) гривень 20 копійок.

Проте, кошти відповідачем на рахунок управління повернуті не були.

ОСОБА_3 повідомленнями № 02-04/2502 від 10.10.2014 року та №02-04/2998 від 01.12.2014 р. було запропоновано повернути на рахунок управління суму надмірної допомоги сім'ям з дітьми в сумі 697 (шістсот дев'яносто сім) гривень 20 копійок.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів зазначає, що правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Отже, відповідно до ч.4 ст. 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Колегія суддів наголошує, що позов заявлений про стягнення коштів, що стали власністю ОСОБА_3, а тому він не підпадає під дію ч.4 ст. 50 КАС України. Вказаний спір має приватно-правовий, а не публічний характер. Враховуючи положення ч.1 ст. 17 КАС України, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 22 вересня 2015 року (реєстраційний номер 52867865).

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи допустив порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення ним незаконного рішення, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказану справу необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 197, 198 ,203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від "10" вересня 2015 р. скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації Рівненської області вул.Б.Хмельницького,8-Б,м.Корець,Рівненська область,34700

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

4-представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_2