Справа № 362/7517/15-а
Суддя: Орда О. О.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 362/7517/15-а
Провадження 2-а/362/17/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в якому, вказуючи на неправомірність дій державного виконавця при виконанні Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2014 року у справі № 1008/5583/2012 р., якою зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманої суми одноразової компенсації за втрату годувальника у розмірі 60 мінімальних заробітніх плат виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.07.2010 року з урахуванням фактично виплаченої суми у розмірі 45 тисяч 694 гривень, внаслідок чого вона позбавлена права повторно предявити виконавчий лист до виконання, просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2В від 28 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 27746170 з виконання виконавчого листа № 2а-2420/2011 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області. А також просила вирішити питання щодо стягнення на її користь 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Представник позивача подала суду письмову заяву, у якій просила слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заперечення в яких просив розглядать справу за відсутності їх представника, просив в позові відмовити, з підстав наведених в запереченнях саме: 07 липня 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27746170 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2420/2011 виданого 02.06.2011 року про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманої одноразової компенсації за втрату годувальника у розмірі 60 мінімальних заробітніх плат виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.07.2010 року з урахуванням фактично виплаченої суми у розмірі 45 тисяч 694 гривень, оскільки рішення добровільно виконано не було, 07.09.2011 року та 20.09.2011 року на боржника було накладено штрафи, але рішення все рівно виконано не було в звязку з чим державним виконавцем направлено подання до Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області про притягнення винних осіб Управління до відповідальності за невиконання рішення суду та 20.09.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того до відділу не надходила належним чином завірена копія постанови суду про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, яка набрала законної сили. В звязку з чим 08.06.2015 року державним виконавцем з ЄРСР роздруковано ухвалу суду від 03.12.2014 року якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 27746170 від 20.09.2011 року та 08.06.2015 року відновлено виконавче провадження про що винесено постанову, яку Васильківський міськрайонний суд Київської області отримав 16.06.2015 року проте станом на 28.10.2015 року виконавчий документ не предявлено до виконання а тому державним виконавцем 28.10.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено, зокрема постанову відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області від 20 вересня 2011 року про закінчення виконавчого провадження № 27746170 скасовано, та встановлено що «приймаючи по справі рішення, суд враховує Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року, якою постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2012 року була скасована, а під час перегляду судового рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2011 року Київським апеляційним адміністративним судом, його постановою від 9 жовтня 2014 року постанова Васильківського міськрайонного суду від 28.03.2011 року змінено з викладенням резолютивної частині в редакції про те, що Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області зобовязано здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації за втрату годувальника у розмірі 60 мінімальних заробітних плат відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше проведених виплат»

Згідно ч.1 с. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

08 червня 2015 року Постановою відповідача відновлено виконавче провадження № 27746170

28 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 13 ч.1 ст.49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку із не виконанням Васильківським міськрайонним судом Київської області обов'язку щодо предявлення до виконання виконавчого листа за відновленим виконавчим провадженням

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дочастини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч.1,3,6 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З огляду на положення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене відповідно до п. 11 ч.1 ст. 49 цього Закону, з підстав, визначених ч. 3 ст. 75 цього Закону виконавче провадження не може бути розпочате знову.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що оскільки, постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2011 року у справі № 2а-2420/2011 р., на сьогоднішній день залишається не виконаною; стягувач позбавлений права повторно предявити виконавчий лист до виконання, тобто рішення суду, яке є обовязковим для виконання на всій території України залишається не виконаним; відповідач належних та допустимих доказів, як це передбачено ст.. 71 КАС України, на підтвердження своїх заперечень суду не надав, у зв'язку з чим вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст.с. 2,6,7,17,69,71,94,99,104, 105,158,162,163 КАС України суд

П о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2В від 28 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 27746170 з виконання виконавчого листа № 2а-2420/2011 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення, для осіб, які не були присутні під час оголошення судового рішення з моменту отриманні копії постанови.

Суддя О. О.Орда