Справа № 805/4867/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року справа №805/4867/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.,

при секретарі судового засідання Челахової О.О.,

за участю

представника відповідача Пожидаєвої О.О. (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/4867/15-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/4867/15-а закрито провадження у справі.

Суд першої інстанції встановив, що згідно до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суд зазначив, що позивач має право звернутися до суду в порядку кримінального судочинства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що ст..303 КПК України не передбачено оскарження дій слідчого органу щодо відмови у відшкодуванні витрат свідка, тому, з урахуванням вимог ст..17 КАС України, справа повинна розглядатися за нормами КАС України.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області щодо невідшкодування ОСОБА_4 витрат, пов'язаних з викликом для участі у допиті в якості свідка у кримінальному провадженні 0000102 29 вересня 2015 року;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (код 39396146) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_1) 1 996,28 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої протиправною бездіяльністю щодо невідшкодування ОСОБА_4 витрат, пов'язаних з викликом для участі у допиті в якості свідка у кримінальному провадженні 0000102 29 вересня 2015 року;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (код 39396146) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_1) 1 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю щодо невідшкодування ОСОБА_4 витрат, пов'язаних з викликом для участі у допиті в якості свідка у кримінальному провадженні 0000102 29 вересня 2015 року. (арк.. справи 4-8)

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Приписами частини третьої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2015 року ОСОБА_4 викликаний повісткою до СУ ФР ДФС у Запорізькій області на 29 вересня 2015 року о 10 годині для участі у допиті в якості свідка у кримінальному провадженні 0000102 (арк. справи 13).

У листі, який підписаний 30 вересня 2015 року та спрямований відповідачу, позивач зазначає, що свій обов'язок щодо прибуття до місця виклику він виконав, що підтверджується відміткою у повістці, отже просить відшкодувати йому витрати, пов'язані з його викликом у розмірі 1752,68 грн. (арк. справи 14-15).

Листом №797/14/08-01-05-01-36 від 15 жовтня 2015 року, Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області повідомило, що у кошторисі видатків ГУ ДФС у Запорізькій області на 2015 рік, кошти на компенсацію (відшкодування) витрат особам, що викликаються до слідчого управління ГУ ДФС у Запорізькій області з інших населених пунктів у якості свідків по кримінальним провадженням не передбачено (арк. справи 18).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Однак, орган слідства - СУ ФР ДФС у Запорізькій області - в межах спірних правовідносин, які стосуються відшкодування витрат, пов'язаних з викликом для участі у допиті в якості свідка у кримінальному проваджені, виконує не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму Рішенні N 6-рп від 23 травня 2001 року, кримінальним судочинством є врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії та бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватися лише у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки процесуальна діяльність має свої особливості і не належить до управлінської діяльності.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області, стосуються відшкодування витрат, пов'язаних з викликом для участі у допиті в якості свідка у кримінальному проваджені, не є за своєю суттю управлінськими та регламентовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 не належить розглядати в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив ухвалу з додержанням норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/4867/15-а- залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 р. у справі № 805/4867/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 1 березня 2016 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом п'яти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова